ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року	Львів	Справа № 803/806/15-а пров. № А/857/17511/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді –                                                   Ніколіна В.В.,
суддів –                                                                      Качмара В.Я., Затолочного В.С.,
за участі секретаря судового засідання –                    Гриньків І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження (суддя –Димарчук Т.М., м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Державної фіскальної служби, Головного управління ДФС у Волинській області, Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним і скасування наказу,-

                                                          ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до з позовом до Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Міністерства доходів і зборів у Волинській області, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:визнати протиправним і скасувати наказ Міністерства доходів і зборів України від 16 березня 2015 року №188-о про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Головного управління Міндоходів у Волинській області; поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника ГУ Міндоходів у Волинській області з 17 березня 2015 року; стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Волинській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з розрахунку 436,72 грн за кожен робочий день по день постановлення рішення у справі; рішення в частині поновлення його на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць допустити до негайного виконання.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 16 березня 2015 року №188-о Про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Головного управління Міністерства доходів і зборів у Волинській області. Поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Головного управління Міністерства доходів і зборів у Волинській області з 17 березня 2015 року.Стягнуто з Головного управління Державної податкової служби у Волинській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 508 735,64 грн (п`ятсот вісім тисяч сімсот тридцять п`ять гривень 64 копійки).
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року в адміністративній справі № 803/806/15-a змінено в абзаці четвертому резолютивної частини рішення цифри «508 735,64 грн» цифрами «214 506,20 грн». У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Постановою Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року касаційні скарги ДПС України, Головного управління ДПС у Волинській області - задоволено частково. Скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі №803/806/15-а в частині стягнення з Головного управління ДПС у Волинській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу. Ухвалено в цій частині нове судове рішення. Стягнуто з Головного управління ДФС у Волинській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 508 735,64 грн (п`ятсот вісім тисяч сімсот тридцять п`ять гривень 64 копійки) з відрахуванням податків та зборів.В іншій частині рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі №803/806/15-а - залишено без змін.
ОСОБА_1 19.07.2023 звернувся до суду із заявою про заміну боржника у виконавчому листі №14294/2022 від 01.12.2022 Головне управління ДФС у Волинській області (43010, м. Луцьк, Київський майдан, 4, код ЄДРПОУ 39400859) на його правонаступника Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, код ЄДРПОУ 43005393).
Заява обґрунтована тим, що на виконання постанови КАС ВС від 26.10.2022 у даній справі Волинським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №14294/22 від 01.12.2022 про стягнення з ГУ ДФС у Волинській області у його користь 508 735,64 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу. З метою виконання постанови КАС ВС від 26.10.2022 позивачем було подано виконавчий лист №14294/22 від 01.12.2022 про стягнення з ГУ ДФС у Волинській області в мою користь 508735,64 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу до Управління Державної казначейської служби України у Волинській області.У відповіді на адвокатський запит Управління ДКС у Волинській області від 19.06.2023 №04-17-10/3569 повідомило, що на рахунках ГУ ДФС у Волинській області залишок коштів відсутній. Бюджетні асигнування на утримання установи у 2023 році не відкривались. Додатково повідомлено, що виконавчий лист включено до бюджетної програми КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою». Аналогічно повідомлено, що виконавчий лист ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу належить до другої черги погашення заборгованості, а станом на 16.06.2023 року виконавчий лист обліковується у черзі за №20561, а сума заборгованості за судовими рішеннями, які надійшли раніше, становить 490,5 млн грн.Також зазначив, що у відповіді на адвокатський запит від 01.03.2023 №16040-03-7/5710 Міністерство фінансів України повідомило: 1) Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік не передбачено видатки на утримання ДФС та її територіальних органів, зокрема на ГУ ДФС у Волинській області; 2) наказом ДФС від 25.01.2023 №30 Про внесення змін до пункту 1 наказу ДФС від 14.09.2022 17, ОСОБА_2 , головного державного інспектора ГУ ДПС у Волинській області, затверджено головою комісії з реорганізації ГУ ДФС у Волинській області; 3) процес реорганізації ГУ ДФС у Волинській області буде завершено після виконання комісією з реорганізації зазначеного територіального органу ДФС заходів передбачених Порядком, затвердженого постановою КМУ від 20.10.2011 №10/4; 4) пунктом постанови КМУ від 19.06.2019 №537 Про утворення територіальних органів Державної податкової служби, ГУ ДПС у Волинській області визначено правонаступником майна, прав та обов`язків ГУ ДФС у Волинській області у відповідних сферах діяльності; 5) відповідно до розпорядження КМУ від 21.09.2019 №682-р Питання Державної податкової служби, ДПС розпочала виконувати функції і повноваження ДФС, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотримання якого покладено на Державну податкову службу.Заявник вказує на те, що аналізуючи відповідь Міністерства Фінансів України, вбачається, що у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування Державної фіскальної служби України та її територіальних органів (у тому числі ГУ ДФС у Волинській області), виконати постанову КАС ВС від 26.10.2022 у даній справі в частині стягнення на його користь коштів з ГУ ДФС у Волинській області - неможливо, оскільки вказана установа припинила здійснення усіх своїх повноважень та вибула із публічних правовідносин в частині виконання рішення суду. Зважаючи на норми правонаступництва вважає, що обов`язок щодо виконання згадуваного судового рішення покладено на правонаступника ДПС України.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому листі від 01.12.2022 №14294/2022, виданому Волинським окружним адміністративним судом в адміністративній справі №803/806/15-а за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Волинській області, Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, відмовлено.
Не погодившись з постановленою ухвалою, її оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою замінити боржника у виконавчому листі. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, щосама по собі відсутність факту ліквідації юридичної особи не може слугувати підставою для відмови в задоволенні клопотання про заміну сторони виконавчого провадження, адже визначальною обставиною є саме одночасна юридична та фактична спроможність державного органу реалізовувати власні повноваження та виконувати законодавчо передбачені функції.
ГУ ДПС у Волинській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити таку без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що на виконання постанови КАС ВС від 26.10.2022 у даній справі Волинським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №14294/22 від 01.12.2022 про стягнення з ГУ ДФС у Волинській області в користь ОСОБА_1 508 735,64 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відрахуванням податків та зборів (а.с. 128, том 5).
З метою виконання постанови КАС ВС від 26.10.2022 позивачем було подано виконавчий лист №14294/22 від 01.12.2022 про стягнення з ГУ ДФС у Волинській області в мою користь 508735,64 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу до Управління Державної казначейської служби України у Волинській області.
У відповіді на адвокатський запит Управління ДКС у Волинській області від 19.06.2023 №04-17-10/3569 повідомило, що на рахунках ГУ ДФС у Волинській області залишок коштів відсутній. Бюджетні асигнування на утримання установи у 2023 році не відкривались. Додатково повідомлено, що виконавчий лист включено до бюджетної програми КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою». Аналогічно повідомлено, що виконавчий лист ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу належить до другої черги погашення заборгованості, а станом на 16.06.2023 року виконавчий лист обліковується у черзі за №20561, а сума заборгованості за судовими рішеннями, які надійшли раніше, становить 490,5 млн грн.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що суть спору у даній справі не стосувалася публічно-владних функцій, що були передані ДПС України та її територіальним органам і на момент вирішення судом питання про заміну боржника у виконавчому листі до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не унесений запис про припинення ДФС України та її територіальних органів (у тому числі ДФС у Волинській області).

Предметом розгляду справи №803/806/15-а є поновлення на посаді особи, яка була звільнена на підставі Закону України «Про очищення влади» та стягнення з відповідачів середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Колегія суддів наголошує, отже, спір у цій справі виник у відносинах публічної служби.
Статтею 52 КАС України закріплені положення стосовно процесуального правонаступництва та вказано, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Частинами першою та четвертою статті 379 КАС України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Згідно з пунктами 5 та 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074 (далі - Порядок № 1074), орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.
За приписами пункту 8 Порядку № 1074 внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.
Пунктом 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236 (зі змінами), визначено, що Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.
Кабінетом Міністрів України 18.12.2018 прийнято постанову № 1200 "Про утворення Державної податкової служби та Державної митної служби України" якою, відповідно, утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.
Відповідно до абзаців 3 та 4 пункту 2 Постанови № 1200 Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.
Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.
Підрозділи податкової міліції у складі Державної фіскальної служби продовжують здійснювати повноваження та виконувати функції з реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, здійснюючи оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну та охоронну функції до завершення здійснення заходів з утворення центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України (абзац 6 пункту 2 Постанови № 1200).
Розпорядженням № 682-р Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів України щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою України покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №682-р свідчать про компетенційне адміністративне (публічне) правонаступництво ДПС, тобто про перехід до ДПС функцій ДФС у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску.
Відповідно до статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
ДПС України та її територіальні органи є правонаступником майна, прав та обов`язків реорганізованої ДФС України та її територіальних органів у відповідних сферах діяльності.
Колегія суддів резюмує, що обов`язок відповідачів у даній справі не стосується публічно-владних функцій у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску чи інших функцій, що були передані ДПС відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №682-р.
Верховний Суд у постанові від 31.01.2022 у справі №420/8922/20 зазначив, що заміна відповідача, як боржника може мати місце виключно у випадку фактичного вибуття територіального органу ДФС України унаслідок припинення.
Аналогічно, Верховний Суд у постановах Верховного Суду від 11.02.2021 у справі №826/9815/18, від 14.04.2021 у справі №826/1490/18 зазначив, що заміна ДФС України, як відповідача може мати місце виключно у випадку фактичного її вибуття унаслідок припинення.
Окрім того, скасовуючи рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду у даній справі №803/806/15-а Верховний Суд у постанові від 26.10.2022 зазначив, що у межах вирішення питання, яке є предметом розгляду в цій справі, для встановлення факту публічного правонаступництва визначальним є встановлення або припинення первісного суб`єкта ДФС України та її територіальних органів, або переходу їх функцій (адміністративної компетенції), з яких виник спір, до ДПС України та її територіальних органів. Верховний Суд дійшов висновку, що на момент виникнення спірних правовідносин до ДПС України та її структурних підрозділів перейшли частково повноваження ДФС України та її територіальних органів, а саме щодо сфери реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску.

Спір у цій справі, як вже було зазначено вище, виник у відносинах публічної служби і стосується поновлення позивача на посаді першого заступника начальника ГУ Міндоходів у Волинській області із одночасним стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У такому випадку заміна ДФС України та його територіальних підрозділів як відповідачів може мати місце виключно у випадку фактичного їх вибуття унаслідок припинення.

Аналогічна за своєю суттю правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.02.2021 у справі №826/9815/18, від 14.04.2021 у справі №826/14904/18, від 13.05.2021 у справі №826/2850/17, від 03.06.2021 у справі №640/19105/19.
Верховний Суд у постанові від 26.10.2022 також вказав, що ураховуючи, що суть спору у цій справі не стосується публічно-владних функцій, що були передані ДПС України, і на момент вирішення судом питання про заміну відповідача до Реєстру не був унесений запис про припинення ДФС України та ГУ ДФС у Волинській області, висновок судів попередніх інстанцій про стягнення середнього заробітку із ГУ ДПС у Волинській області є безпідставним.
За правилами частин першої та п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

З огляду на вищенаведене, та враховуючи те, що суть спору у даній справі не стосувалася публічно-владних функцій, що були передані ДПС України та її територіальним органам і на момент вирішення судом питання про заміну боржника у виконавчому листі до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не унесений запис про припинення ДФС України та її територіальних органів (у тому числі ДФС у Волинській області), апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі №805/806/15-а – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	В. С. Затолочний  	
Повне судове рішення складено 06 лютого 2024 року