Справа № 301/239/24

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
    
27.03.2024                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 18 січня 2024 року,
                                        В С Т А Н О В И В:
       Постановою судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 18 січня 2024 року, ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави.
       Відповідно до постанови, 02 січня 2024 року близько 18 години 00 хвилин, гранатометник 3 відділення охорони, 1 взводу охорони, роти охорони першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків у першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував у нетверезому стані в умовах особливого періоду – воєнного стану.
       Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що оскаржувана постанова суду підлягає безумовному скасуванню, оскільки є незаконною, а встановлені судом обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, а саме: протокол оформлений неуповноваженою особою з грубим порушенням Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом МО України від 23.10.2021 №329, зареєстрований в МЮ України від 14.12.2021 №1622/37244, тобто матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності у солдата ОСОБА_2 повноважень на складення протоколів про адмінправопорушення; відсутність повторності вчинення протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-20 КУпАП; у протоколі не зазначено, що в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу (алкотестера). Звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутнє письмове направлення у медичний заклад для огляду на стан сп`яніння, пояснень свідків, що є порушенням вимог ст.266-1 КУпАП. Вказує, що суд в ході розгляду справи взяв на себе функцію обвинувачення та самостійно здійснив пошук доказів і долучив до матеріалів справи копії постав Іршавського районного суду та Закарпатського апеляційного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що свідчить про перевищення повноважень та вихід за межі наданих йому повноважень. Просить суд, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
       Будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, судову кореспонденцію отримував, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. ст. 268, 271 КУпАП. 

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б КУпАП, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність, що визначено ч. 4 ст. 15 цього Кодексу.
Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.
Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, адміністративним правопорушенням вважається, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
Всупереч доводам апеляційної скарги, правопорушення ОСОБА_1 було вчинене в умовах особливого періоду, який на сьогодні діє в Україні, а саме під час дії воєнного стану.

Окрім того, статтею 16 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Відповідно до статті 13 цього Статуту, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, що відповідає фактичним обставинам справи, й диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та підтверджується сукупністю доказів у справі.
Так, судом встановлено, що 02 січня 2024 року близько 18 години 00 хвилин, гранатометник 3 відділення охорони, 1 взводу охорони, роти охорони першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків у першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував у нетверезому стані в умовах особливого періоду – воєнного стану.
Для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , під супроводом посадової особи - ТВО командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 сержанта ОСОБА_3 направлено до КНП "Іршавська міська лікарня".
У результаті проведеного 02.01.2024 року о 18 год. 05 хв. медичного огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №4 від 02.01.2024.
Підстав вважати результати медичного огляду ОСОБА_1 необ`єктивними не встановлено.
Апеляційний суд не вбачає упереджених дій стосовно ОСОБА_1 та порушень під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно нього, які б ставили під сумнів його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, повністю та об`єктивно доведена зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про військове адміністративне правопорушення серії № 1/9 від 02.01.2024 року (а. с. 3-4), актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №4 від 02.01.2024 року, згідно якого за результатом проведеного 02.01.2024 року медичного огляду в КНП «Іршавська міська лікарня» встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 5), копією витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.01.2023 року № 34 (а. с. 8), копією постанови Іршавського районного суду від 19.04.2023 року та Закарпатського апеляційного суду від 15.06.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності( а. с. 12-15).
Разом з тим, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 02 січня 2024 року близько 18 години 00 хвилин перебував на роботі у першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 після вживання напередодні 01.01.20023 року спиртних напоїв, тому мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах.
Отже, вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП адміністративного правопорушення.
Не заслуговують на увагу твердження апеляційної скарги про те, що огляд військовослужбовця ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст.266-1 КУпАП, з огляду на слідуюче.
Порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266-1 КУпАП.
Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
З протоколу про військове адміністративне правопорушення серії № 1/9 від 02.01.2024 року вбачається, що факт вчиненого правопорушення ОСОБА_1 підтверджують свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , тобто з дотримання встановленої процедури огляду.
Посилання апелянта, що протокол про військове адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було складено неуповноваженою особою, тобто матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності у солдата ОСОБА_2 повноважень на складення протоколів про адмінправопорушення, не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки, вище зазначений протокол було складено оператором групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 солдатом ОСОБА_2 , тобто працівником Збройних Сил України під час виконання ним службових обов`язків, як передбачено приписами ст.255 КУпАП, та згідно з вимогами ст.256 цього Кодексу, а тому протокол є належним та допустимим доказом по справі.
Твердження ОСОБА_1 про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність вини у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд першої інстанції належним чином врахував вимоги ст. 33 КУпАП, характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, і прийшов до вірного висновку про необхідність накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в його максимальному розмірі, яке, на думку апеляційного суду, сприятиме вихованню правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, тобто відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

З огляду на вище викладене, а також на те, що під час апеляційного перегляду не виявлено істотних порушень закону ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , та скасування постанови судді.
Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 18 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, залишити без змін. 

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага