УХВАЛА
 
05 лютого 2024 року
м. Київ
справа № 493/761/22
провадження № 61-1178ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного казначейства України, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення матеріальної та моральної шкоди,
встановив:
У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного казначейства України, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області), у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив суд: визнати бездіяльність Державного казначейства України та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області протиправною; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача майнову шкоду шляхом списання в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів державної влади в розмірі 586 013, 48 грн, як майнової шкоди, завданої внаслідок дій цивільного відповідача законом, що визнаний неконституційним; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача моральну шкоду шляхом списання в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів державної влади, в розмірі 50 000, 00 грн, як моральної шкоди, завданої внаслідок дій цивільного відповідача законом, що визнаний неконституційним.
Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 12 січня 2023 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 447 045, 15 грн недоплаченої пенсії, 1 000, 00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року рішення Балтського районного суду Одеської області від 12 січня 2023 року скасованоо.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного казначейства України, ГУ ПФУ в Одеській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди закрито.
Повідомлено ОСОБА_1 , що розгляд його справи віднесено до юрисдикції адміністративних судів.
Додатковою постановою Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року компенсовано Державній казначейській службі України за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 6 716, 15 грн, а також компенсовано ГУ ПФУ в Одеській області за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 7 632, 00 грн.
17 січня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року у вказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення заявник вказує, що копію постанови Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2023 рокуним отримано 19 грудня 2023 року, на підтвердження чого надає копію поштового конверта суду апеляційної інстанції та роздруківку з сайту Укрпошти щодо відстеження пересилання поштового відправлення.
Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено із поважних причин, він підлягає поновленню.
Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оскільки наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження та викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року.
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати з Балтського районного суду Одеської області цивільну справу № 493/761/22 за позовом ОСОБА_1 до Державного казначейства України, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення матеріальної та моральної шкоди.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                М. Ю. Тітов
 
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                            Є. В. Коротенко