КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
факс 284-15-77 e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи № 367/646/23 Апеляційне провадження № 22-ц/824/3152/2024	Головуючий у суді першої інстанції - Одарюк М.П. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Гуль В.В.	
 
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
25 березня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:
 
суддя-доповідач                    Гуль В.В.,
судді                                       Матвієнко Ю.О., Мельник Я.С.
 
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26 квітня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства "Райффазен Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2023 року Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулося до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , згідно з яким просило:
- стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за Заявою-Договором про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту "Кредит готівкою" №014-RO-82-59063981 від 10.08.2020 року станом на 07.10.2022 року у сумі 136 933 грн. 92 коп., яке складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 122 749 грн. 71 коп., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 323 грн. 66 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 14 184 грн. 21 коп., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 9834 грн. 83 коп.;
- стягнути з відповідача на користь банку витрати судового збору у розмірі 2684 грн. 00 коп.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 25.08.2016 року відповідач звернувся до позивача і підписав заяву № PDV2-1638844 про акцепт Публічної пропозиції/Угода, відповідно до цієї угоди відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ "Раффайзен Банк Аваль" про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб  в АТ "Райффайзен Банк Аваль", що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловив повну та безумовну згоду з її умовами.
10.08.2020 року між АТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є АТ "Райффайзен Банк", та ОСОБА_1 було укладено у формі електронного документу з використанням електронного цифрового підпису Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту "Кредит готівкою" № 014-RO-82-59063981, за яким кредитор надав позичальнику кредит в сумі 86069 грн. 21 коп. строком до 10.08.2024 року з фіксованою процентною ставкою в розмірі 47,90 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором.
На підставі п.1.1 Заяви-Договору Банк відкриває поточний рахунок "Для виплат" в гривнях на ім`я Клієнта та здійснює його розрахунково-касове обслуговування у відповідності до Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування Поточних рахунків фізичних осіб.
Відповідно до умов п. 1.2 Заяви-Договору з дати надання Кредиту банк зобов`язався надати клієнту кредит в сумі 86 069 грн. 21 коп., а Клієнт зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. 
При цьому, заяву-договір про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту "Кредит готівкою" № 014-RO-82-59063981 від 10.08.2020 року разом із Додатком № 1 та Заявою № 014-RO-82-59063981 від 10.08.2020 року на приєднання до Договору добровільного страхування життя № РБ1704-г від 12.06.2020 року складено в електронній формі засобами Системи "Райффайзен Онлайн". Датою підписання між банком та клієнтом зазначених документів є дата підписання їх зі сторони банку електронним підписом банку. 
Разом з тим, з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, 08.06.2021 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 014/380805/82/1118513 до Заяви-Договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту "Кредит готівкою" № 014-RO-82-59063981 від 10.08.2020 року, відповідно до умов якої сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту та збільшення строку кредиту на 33 календарних місяців, внаслідок чого дата остаточного погашення кредиту 10.05.2027 року.
Також, 27.02.2022 року та 13.06.2022 року банком була проведена реструктуризація простроченої кредитної заборгованості позичальника, а 10.04.2022 року, 10.07.2022 року та 10.08.2022 року відбулася капіталізація боргу та відповідно до п. 1.5 статті 1 Розділу 6 Правил Банківського обслуговування фізичних осіб в АТ "Райффайзен Банк" (в редакції, яка діяла з 25.02.2022 року, та в редакції, яка діяла з 25.02.2022 року по 25.06.2022 року).
Однак, незважаючи на виконання банком своїх зобов`язань за договором, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого  станом на 07.10.2022 року за ним обліковується заборгованість за Заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту "Кредит готівкою" у розмірі 136933 грн. 92 коп., з яких: 122 749 грн. 71 коп. - заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 323 грн. 66 коп.; 14 184 грн. 21 коп. - заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 9834 грн. 83 коп.
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 26 квітня 2023 року позов задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Райффайзен Банк" заборгованість у розмірі 122 192 грн. 22 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 122 749 грн. 71 коп., заборгованість за процентами 14 184  грн.21 коп. 
Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь АТ "Райффазен Банк" судові витрати у справі, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 481 грн. 00 коп.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем до позовної заяви додано докази укладення кредитного договору з відповідачем, виписку по рахунку та розрахунок заборгованості за кредитом, що, у свою чергу, визнано відповідачем у повному обсязі згідно з його заявою про визнання позову.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, представником відповідача було подану апеляційну скаргу, в якій він, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається  на те, що відповідач не подавав до суду жодних заяв про визнання позову, про яку, зазначив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, не визнавав позов повністю або частково, а також не визнавав обставин, на які позивач посилається у позові.
Також, зазначає, що у порушення норм процесуального права оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції не у формі заочного рішення.
При цьому, вказує, що, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд першої інстанції не врахував, що позивачем не підтверджено жодними належними та допустимими доказами наявності у нього права на проведення в односторонньому порядку будь-якої реструктуризації простроченої кредитної заборгованості позичальника, а також капіталізації, про яку йдеться в позові та яка відображена у наданому позивачем розрахунку заборгованості.
Разом з тим, зазначає, що відповідач визнає заборгованість перед позивачем у розмірі 89 013 грн. 32 коп. станом на дату укладення сторонами додаткової угоди про реструктуризацію 08.06.2021 року, оскільки у подальшому сторони не узгоджували інший розмір кредиту, та визнає заборгованість за відсотками у розмірі 3 986 грн. 61 коп. (ця сума зазначена у наданому позивачем розрахунку заборгованості станом 10.02.2022 року), яка існувала станом на 23.02.2022 року, тобто до початку введення воєнного стану в Україні (а.с. 75-78).
Відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.
01.08.2023 року, після призначення справи до розгляду в суді апеляційної інстанції, від АТ "Райффайзен Банк" надійшла заява, в якій товариство просило замінити АТ "Райффайзен Банк" на його правонаступника - ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" у даній справі. 
Заява мотивована тим, що 13.04.2023 року між АТ "Райффайзен Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" було укладено Договір відступлення права вимоги, у тому числі за кредитним договором № 014-RO-82-59063981 від 10.08.2020 року, укладеним із ОСОБА_1 . Відповідно до умов Договору про відступлення права вимоги та у відповідності до ст. 512 ЦК України ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло право статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги за кредитним договором № 014-RO-82-59063981 від 10.08.2020 року, укладеним із ОСОБА_1 .
При цьому, на підтвердження набуття прав нового кредитора у зобов'язанні заявником до заяви  додано: витяг з Реєстру Боржників № 114/2 - 58 від 18.04.2023 року до Договору про відступлення права вимоги № 114/2 - 58 від 13.04.2023 року,  копію витягу з договору відступлення права вимоги № 114/2-58 від 13.04.2023 року.
Також, 31.01.2024 року від ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" надійшла заява, в якій товариство просило замінити по даній справі позивача АТ «Райффайзен Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» з аналогічних підстав.
На підтвердження набуття прав нового кредитора у зобов`язанні заявником надано: копію договору відступлення прав вимоги № 114/2-58 від 13.04.2023 року, укладеного між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»; копію витягу з Реєстру боргових зобов`язань до Договору відступлення прав вимоги №114/2-58 від 13.04.2023 року; копію платіжної інструкції про оплату купівельної ціни за Договором відступлення права вимоги № 114/2-58 від 13.04.2023 рок.
Так, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).
Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.
Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Таким чином, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.
У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права. Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четвертастатті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 12.10.2022 року у справі №1005/7136/2012 (провадження №61-18606св21) зазначено, що «тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. 
Також, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20) зазначено, що суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами.
Отже, наведені процесуальні та матеріальні норми законодавства надають право заінтересованій особі звернутися з відповідною заявою до суду, який на стадії розгляду справи по суті може здійснити заміну сторони її правонаступником.
Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що у спірному зобов`язанні відбулась заміна кредитора відповідно до договору відступлення права вимоги №114/2-58 від 13.04.2023 року з АТ «Райффайзен Банк» на ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», наявні підстави для залучення до участі у розгляді даної цивільної справи правонаступника позивача АТ «Райффайзен Банк» в особі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
У порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 10.08.2020 року між АТ "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є АТ "Райффайзен Банк", та ОСОБА_1 було укладено у формі електронного документу з використанням електронного цифрового підпису Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту "Кредит готівкою" № 014-RO-82-59063981, за яким кредитор надав позичальнику кредит в сумі 86069 грн. 21 коп. строком до 10.08.2024 року з фіксованою процентною ставкою в розмірі 47,90 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором.
На підставі п.1.1 Заяви-Договору Банк відкриває поточний рахунок "Для виплат" в гривнях на ім`я Клієнта та здійснює його розрахунково-касове обслуговування у відповідності до Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування Поточних рахунків фізичних осіб.
Відповідно до умов п. 1.2 Заяви-Договору з дати надання Кредиту банк зобов`язався надати клієнту кредит в сумі 86 069 грн. 21 коп., а Клієнт зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. 
Згідно з додатком № 1 до заяви сторонами погоджено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (з урахуванням вартості всіх супутніх послуг).
Також, як вбачається, заяву-договір про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту "Кредит готівкою" № 014-RO-82-59063981 від 10.08.2020 року разом із Додатком № 1 та Заявою № 014-RO-82-59063981 від 10.08.2020 року на приєднання до Договору добровільного страхування життя № РБ1704-г від 12.06.2020 року складено в електронній формі засобами Системи "Райффайзен Онлайн". Датою підписання між банком та клієнтом зазначених документів є дата підписання їх зі сторони банку електронним підписом банку. 
08.06.2021 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 014/380805/82/1118513 до Заяви-Договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту "Кредит готівкою" № 014-RO-82-59063981 від 10.08.2020 року, відповідно до умов якої сторони досягли згоди про зміну умов погашення кредиту та збільшення строку кредиту на 33 календарних місяців, внаслідок чого дата остаточного погашення кредиту 10.05.2027 року.
Відповідно до п. 2 Додаткової угоди сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість позичальника за Кредитним договором, строк сплати якої настав, у такому порядку: станом на дату застосування змін фактична заборгованість позичальника за кредитним договором по сплаті суми кредиту становить 82 389 грн. 15 коп.; станом на дату застосування змін заборгованість позичальника за кредитним договором, строк сплати якої настав, складає 9 614 грн. 51 коп., у тому числі: 2990 грн. 34 коп. - заборгованість з погашення суми кредиту та 6 624 грн. 17 коп. - заборгованість з погашення процентів; на підставі цієї додаткової угоди з дати застосування змін фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів позичальнику. Позичальник зобов`язується здійснити погашення заборгованості у майбутньому у складі щомісячних платежів відповідно до Графіка погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї Додаткової угоди. 
Також, відповідачем було підписано Графік погашення платежів відповідно до вищевказаної додаткової угоди, з якого не вбачається збільшення суми боргу за кредитом.
09.10.2022 року позивачем було надіслано відповідачу вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором.
Згідно з розрахунком заборгованості станом на 07.10.2022 року за відповідачем  обліковується заборгованість за Заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту "Кредит готівкою" у розмірі 136933 грн. 92 коп., з яких: 122 749 грн. 71 коп. - заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 323 грн. 66 коп.; 14 184 грн. 21 коп. - заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 9834 грн. 83 коп.
При цьому, як вбачається з вказаного розрахунку та зазначається самим позивачем у позовній заяві, після 08.06.2021 року банк здійснював «реструктуризацію» та «капіталізацію» кредиту та включав додаткові суми до тіла кредиту.
13.04.2023 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого Товариство набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, що являлись боржниками Банку, у тому числі і до відповідача.
Так, відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК Українипублічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до положень статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого банком, сума кредиту - 86 069 грн. 21 коп., капіталізовано в рамках реструктуризації 45 035 грн. 05 коп., всього видано 131 104 грн. 26 коп., станом на 07.10.2022 року заборгованість за кредитом становить 122 749 грн. 71 коп., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 323 грн. 66 коп., заборгованість за процентами становить 14 184 грн. 21 коп., в тому числі заборгованість за відсотками становить 9 834 грн. 83 коп., а всього 136 933 грн. 92 коп.
Як вбачається, банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, у тому числі, крім тіла кредиту і відсотків, нарахованих відповідно до договору, також стягнути заборгованість за кредитом, яка капіталізована в рамках реструктуризації.
При цьому, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Правила банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк» (далі Правила) як невід`ємні частини спірного договору, зокрема банк має право проводити реструктуризації зобов`язань клієнта.
Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови Правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву на отримання кредиту і Паспорт споживчого кредиту, а також те, що вказані Правила на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо проведення реструктуризації відсотків по кредиту в односторонньому порядку, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви умовах.
Зазначення в Паспорті кредиту про ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, без ідентифікації самих умов як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов Правил, на якій наполягає банк.
Тому, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку неодноразово змінювалися самим АТ «Райффайзен Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, а також відсутність у заяві на отримання кредиту і в Паспорті споживчого кредиту домовленості сторін про проведення капіталізації відсотків по кредиту без підписання між сторонами додаткових угод, надані банком Правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Натомість, Правила банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови застосування капіталізації відсотків по кредиту.
Такі висновки відповідають правовій позиції Великої палати Верховного Суду у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19) від 03.07.2019 року.
Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що проведення позивачем реструктуризації боргу та капіталізації відсотків у тіло кредиту з власної ініціативи суперечить досягнутим між сторонами домовленостям, а тому утворена внаслідок таких дій заборгованість у заявленому позивачем розмірі не може бути стягнута з відповідача.
Натомість, матеріалами справи підтверджується, що останній погоджений сторонами та зафіксований у вигляді двосторонньої додаткової угоди розмір кредиту складає 89 013 грн. 32 коп.
Крім того, враховуючи, що позивач безпідставно збільшував в односторонньому порядку суму кредиту шляхом проведення реструктуризації та капіталізації, судом першої інстанції помилково не взято до уваги те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем за відсотками у розмірі 14 184 грн. 21 коп., який розрахований не на вищенаведену суму боргу за кредитом, не є належним та допустимим доказом наявності у відповідача боргу саме у заявленому розмірі. 
Також, безпідставним є висновок суду першої інстанції про те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, оскільки матеріали справи не містять жодних відомостей про вказані обставини, зокрема відповідної заяви відповідача.
З урахуванням наведеного, а також зважаючи на те, що відповідач у своїй апеляційній скарзі визнає відповідач визнає заборгованість перед позивачем у розмірі 89 013 грн. 32 коп. станом на дату укладення сторонами додаткової угоди про реструктуризацію 08.06.2021 року, оскільки у подальшому сторони не узгоджували інший розмір кредиту, та визнає заборгованість за відсотками у розмірі 3 986 грн. 61 коп., суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитом у розмірі 89 013 грн. 32 коп. та сума заборгованості за процентами у розмірі 3 986 грн. 61 коп., а всього 92 999 грн. 93 коп.
Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).
Отже, ухвалене судом рішення, у зв`язку неправильним застосуванням норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитом у розмірі 89 013 грн. 32 коп. та сума заборгованості за процентами у розмірі 3 986 грн. 61 коп., а всього у загальному розмірі 92 999 грн. 93 коп.
Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і частково задовольняє позовні вимоги банку, правонаступником якого є ТОВ "ФК "Кредиит-Капітал", до ОСОБА_1 , з останнього підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви 1822 грн. 86 коп., пропорційно до задоволених позовних вимог.
Проте, враховуючи, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, то відповідно до положень ст. ст. 141, 382 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1194 грн. 00 коп., що також є пропорційним до задоволених вимог апеляційної скарги.
В порядку визначеному ч. 10 ст.141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
А отже апеляційний суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача різницю у вказаних сумах, що становить 628 грн. 86 коп.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
              
Залучити Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до участі у справі як правонаступника позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк».
Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26 квітня 2023 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позовні вимоги Акціонерного товариства "Райффазен Банк", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за кредитним договором у розмірі 92 999 грн. 93 коп. та судовий збір у розмірі 628 грн. 86 коп. 
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
 
Учасники справи: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 3-й поверх.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач:                                                                           

Судді: