ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/116/24 Справа № 206/3534/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А. О. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 січня 2024 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , 
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

       Постановою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

       У постанові суду зазначено, що 16.04.2023 року о 08 год. 40 хв. в м. Дніпро, Самарський р-н, вул. Гаванська, б. 1, водій ОСОБА_1 керував ТЗ MERCEDES-BENZ SPRINTER 315 CDI н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння згідно висновку №2106 КП «ДБКЛПД» ДОР від 16.06.2023, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  порушує питання про скасування постанови судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2023 року та просить постановити рішення, яким звільнити його від адміністративної відповідальності.
Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконне, необґрунтоване, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що дійсно 16.04.2023 у неділю його було зупинено працівниками патрульної поліції на під`їзді до м. Придніпровська з боку вул. Маршала Малиновського. При цьому, співробітник поліції не назвавши ані свого прізвища, ані звання, попросив надати йому страховку на авто, а після її огляду запропонував вийти з авто, після чого близько 30 хвилин його візуально оглядали працівники поліції, зокрема, світили ліхтарем в очі, незважаючи на те, що була сонячна погода, питали чи вживав він алкогольні чи наркотичні речовини, тощо, однак не виявили ознак сп`яніння, що можна було б переглянути з відеозапису патрульних, які його оглядали. Разом з тим, під час зазначених дій жодні свідки не викликалися і присутніми не були, на його зауваження та зауваження його жінки, що їх дії не зрозумілі, патрульні не реагували. Згодом, дочекавшись ще одну патрульну машину та після довгих суперечок між патрульними, йому повідомили, що його треба доставити для освідування до закладу охорони здоров`я. Після чого, близько 11-00 його доставили до КП "ДБКЛПД" ДОР, де лікарем було проведено огляд на алкогольне та наркотичне сп`яніння, однак ознак такого сп`яніння не встановлено та додатково запропоновано здати аналізи на наркотичні речовини. При цьому, відсторонення його від права керування транспортним засобом здійснено не було, як і не було надано під підпис акту огляду, що підтверджується відсутністю його підпису в наявному в матеріалах справи оригіналі акту.
Далі, він поцікавився у лікаря, як скоро будуть аналізи та чому йому не видали акт огляду або висновок на алкогольне та наркотичне сп`яніння, на що йому повідомили, що лабораторія у вихідні та святкові дні не працює, аналізи будуть лише з наступного тижня та йому зателефонують, а щодо візуального огляду лікар повідомив, що він не перебуває у стані алкогольного сп`яніння та такий акт йому не видається. 
Потім, 22.07.2023 на його номер зателефонувала особа, яка представившись працівником поліції, та повідомила, що він має з`явитися 22.07.2023 до УПП у Дніпропетровській області для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, але у зв`язку з перебуванням в іншій області він з`явитися не зміг. При цьому, жодної повістки про виклик на вказану ним адресу та на адресу реєстрації не приходили та за їх отримання він не розписувався. 
Разом з тим, 24.07.2023 він звернувся до КП "ДБКЛПД", де здавав аналізи з приводу надання акту огляду, в якому зазначено, що 16.04.2023 він перебував у стані наркотичного сп`яніння. Більше того, у акті зазначено, що він складений 16.04.2023 об 11-00 год, при цьому, згідно цього ж акту час направлення на огляд вказано 11-30 год, що, на думку апелянта, свідчить про те, що акт був складений раніше ніж його направлено на огляд. Крім того, він звернувся до лікаря, який проводив огляд з приводу того, що 16.04.2023 він здавав контрольний аналіз у іншу ємкість та чи можливо щоб вони зробили повторний аналіз з контрольної ємності відповідно до вимог Порядку направлення водіїв траспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1109, на що було отримано відповідь від лікаря, що контрольна ємність зберігається 90 днів, а оскільки пройшло 100 днів, тому вона не зберіглася.
Таким чином, апелянт вважає, що вищевикладені обставини вказують на свавільну протиправну поведінку працівників патрульної поліції, які направляли його на огляд та халатне відношення спеціалізованого медичного закладу щодо проведення аналізів, що є безумовним порушенням його законних прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП.
Також в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не було складено 16.04.2023, а до матеріалів справи не долучено відеозапис з бодікамер поліцейських, пояснення свідків, які безпосередньо були присутні під час зупинки транспортного засобу та при проведенні його огляду, підтвердження того, що його було відсторонено від права керування транспортним засобом саме 16.04.2023, доказів вручення йому висновку від 16.04.2023 відповідно до вимог Інструкції саме після проведення огляду.
Водночас зазначає, що акт огляду не міг бути складений 16.04.2023, бо це вихідний день (неділя) та проведення лабораторних досліджень неможливе у цю дату, що підтвердив і допитаний в судовому засіданні лікар КП "ДБКЛПД" ДОР Вишневський, який поміж іншого зазначив, що коли саме було проведено огляд йому не відомо, з візуального огляду стану сп`яніння у нього встановлено не було. Крім того, лікар підтвердив, що у той день та після, у закладі охорони здоров`я було наплутано багато аналізів з технічних причин та керівника медичного закладу було притягнуто до адміністративної відповідальності. 

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення. Стверджував, що наркотичні засоби він ніколи не вживав, а тому у вказаний у рішенні місцевого суду день не міг керувати автомобілем у стані наркотичного сп`яніння. Результати медичного огляду на стан сп`яніння та виявлення у нього канабіноїдів категорично заперечує. 

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

       Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Між тим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано з огляду на наступне.
Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази винуватості ОСОБА_1 , на матеріали справи, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 265550 від 22.07.2023 року; рапорт інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №1 старшого сержанта поліції Хабло С.; висновок, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.06.2023 року.
Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.
Так, зі змісту наведених у оскаржуваному рішенні місцевого суду показань ОСОБА_1 , допитаного під час судового розгляду, слідує, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП він не визнав та суду пояснив, що його зупинили працівники поліції коли він їхав у Запоріжжя. Перевірили страховку, потім хвилин 15 спілкувались між собою. Потім почали світити у очі на зіниці. Пізніше приїхав ще один наряд. Поспілкувавшись, поїхали у лікарню здавати тест. Коли він здав тест і лікар, і поліцейський повідомили йому, що він тверезий. 22.07.2023 року йому подзвонили з поліції та запросили на пл. Троїцьку, 2А для складання протоколу, але оскільки він знаходився у іншому місці, тому не зміг з`явитися.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 265550 від 22.07.2023 року, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 16.04.2023 року о 08 год. 40 хв. в м. Дніпро, Самарський р-н, вул. Гаванська, б. 1, водій ОСОБА_1 керував ТЗ MERCEDES-BENZ SPRINTER 315 CDI н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння згідно висновку №2106 від 16.06.2023 року закладу КП "ДБКМПД" ДОР, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено "не з`явився". Крім того, зафіксовано, що документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, протокол не підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його копія ним не отримана, оскільки він за викликом не з`явився.
Згідно показань допитаного в судовому засіданні в якості свідка лікаря ОСОБА_2 вбачається, що він підтвердив, що висновок щодо результатів медичного огляду відносно ОСОБА_1  від 13.06.2023 року заповнено ним. Також пояснив, що дійсно алкогольного сп`яніння у особи не було виявлено, але стан наркотичного сп`яніння підтвердився. У той період було дуже багато досліджень у роботі, тому результат висновку отриманий майже через 2 місяці після взяття проби. На результат цей час не вплинув, оскільки після взяття проби заморожуються і після цього проводиться дослідження методом тонкошарової хроматографії.
Згідно рапорту поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області ДПП ст. сержанта поліції Хабло С. від 22.07.2023 року (а.с.5) вбачається, що під час несення служби з ОГП у складі а/п 326 Боголіб М.К. від 16.04.2023 року отримали орієнтування про те, що водій автомобіля MERCEDES, н.з. НОМЕР_1 , рухається в бік Придніпровська та водій якого перебуває в стані сп`яніння. За адресою: м. Дніпро, Самарський район, вул. Гаванська, буд. 1, було зупинено ТЗ MERCEDES-BENZ SPRINTER 315 CDI н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до п.3 ст.35 ЗУНП. Під час спілкування у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Зі згоди водія огляд проводився у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога в КП "ДБКЛПД" ДОР. Згідно висновку №2106 від 16.06.2023 року водій ОСОБА_1 керував ТЗ в стані наркотичного сп`яніння. На водія ОСОБА_1 було складено протокол ААД №265550 за ч.1 ст.130 КУпАП. Водій ОСОБА_1 був заздалегідь сповіщений, проте в зазначений час не з`явився до підрозділу патрульної поліції.
Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.06.2023 року (а.с.6) проведеного лікарем ОСОБА_4 було встановлено, що ОСОБА_1 16.04.2023 року о 11-30 годині перебував у стані наркотичного (канабіноїди) сп`яніння.
Згідно довідки інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Капелюшної І. (а.с.8) вбачається, що згідно із підпунктом 1 пункту 3 розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026 строк зберігання відеозаписів становить 30 діб, у зв`язку з чим надати відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів працівників управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП за подією від 16.04.2023 до протоколу ААД №265550 від 22.07.2023 немає можливості.
При цьому, згідно вимог ч.ч.1,2 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Натомість, всупереч зазначеним вимогам закону, уповноваженою особою УПП в Дніпропетровській області протокол серії ААД № 265550 від 22.07.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) був складений лише 22.07.2023 року (вихідний день - субота), тобто через дев`яносто сім днів, з моменту виявлення правопорушення 16.04.2023 року.
Водночас, апеляційний суд враховує й ті обставини, що висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 16.04.2023 року був складений 13.06.2023 року (а.с.6), а повідомлення про його запрошення до підрозділу управління патрульної поліції для складання протоколу за вчинення ним адміністративного правопорушення складено лише 06.07.2023 року за вих. №7964/41/19/01-2023 (а.с.7), тобто через двадцять три дні з дня складення висновку, що свідчить про безпідставність затягування працівниками патрульної поліції строків складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та вказує на істотне порушення процесуальних строків, визначених ст.254 КУпАП.
Крім того, у матеріалах справи, що розглядаються, відсутні докази, які б свідчили про направлення ОСОБА_1  повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції та про ухилення правопорушника від його отримання, а також містяться суперечності в даті складання висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 , оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №265550 від 22.07.2023 (а.с.1) та рапорті працівника патрульної поліції (а.с.5) датою складання висновку зазначено 16.06.2023 року, тоді ж як у висновку щодо результатів медичного огляду (а.с.6) вказано дату 13.06.2023 року, що підтвердив і допитаний у судовому засіданні в якості свідка лікар ОСОБА_2 , який безпосередньо проводив огляд ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я.
Окрім того, з наявних матеріалів справи не можливо встановити, на який саме огляд наркотичного чи алкогольного сп`яніння працівники патрульної поліції направляли ОСОБА_1 до КП "ДБКЛПД "ДОР, оскільки згідно витребуваної апеляційним судом копії направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.04.2023 року (а.с.49 зв.) вбачається, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, а зі змісту копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2106 від 16.04.2023 року (а.с.50) вбачається, що 16.04.2023 о 11:50 год. та о 12:10 год. за допомогою технічного засобу Alkotest 5510-AL ОСОБА_1 було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат - 0.00 ‰,  результати лабораторних тестів від 05.06.2023 о 15:50 год. також склали - 0.00 ‰, а вже 15.06.2023 року виявлено канабіноїди, що свідчить також і про те, що висновок щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння від 13.06.2023 року було складено на два дні раніше, аніж отримано результати лабораторних досліджень щодо перебування його у стані наркотичного сп`яніння.
Виходячи із загальних завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначених статтею 1 цього Кодексу, уповноважені посадові особи органів державної влади, які відповідно до ст.255 КУпАП наділені повноваженнями складати протоколи про адміністративне правопорушення, повинні діяти на підставі закону та згідно процедури визначеної законодавчими нормами. Однак ці порушення закону залишилися поза увагою суду першої інстанції.
Отже, вищенаведені обставини дають підстави апеляційному суду констатувати, що у даній справі має місце істотне порушення процесуальних норм під час складання протоколу серії ААД № 265550 від 22.07.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2106 від 13.06.2023 року, а отже цей протокол та висновок, у розумінні ст.251 КУпАП, неможна вважати допустимими доказами по справі. 
Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як зазначено у п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння на національному рівні закріплений у КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з наступними змінами).
Згідно з пункту 12 розділу I Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
За приписами частини 2 ст.266 КУпАП (Із змінами і доповненнями, внесеними в останнє згідно із Законом України від 16.02.2021 р. N 1231-IX) огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Між тим, за результатами судового розгляду суд апеляційної інстанції дійшов до переконання про відсутність належних і достатніх доказів для висновку про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем за встановлених судом першої інстанції обставин в стані наркотичного сп"яніння, оскільки працівниками патрульної поліції, в порушення приписів ч.2 ст.266 КУпАП, до матеріалів справи в обов`язковому порядку не було долучено відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів для підтвердження вказаного факту. 
Не можна вважати належним доказом у даному випадку і рапорт працівника патрульної поліції Хабло С. (а.с.5), на який посилався місцевий суд у своєму рішенні, оскільки він складений поліцейським 22.07.2023 року, тобто через дев`яносто сім днів, з моменту виявлення правопорушення - 16.04.2023 року та без наявності інших належних та допустимих доказів не може мати доказове значення у даній конкретній справі.
Тому висновки місцевого суду про керування ОСОБА_1 автомобілем в стані наркотичного сп`яніння не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, визначених ст.251 КУпАП.
Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".
Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов безпідставного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останнього.
Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, керував транспортним засобом, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність доказів наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;
4) змінити постанову.

       Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 20 листопада 2023 року скасуванню із закриттям провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.294 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В :

       Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  - задовольнити.

Постанову судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2023 року про визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ                                                  В.В. РУДЕНКО