УХВАЛА
 
12 січня 2024 року
м. Київ
справа № 758/10199/22
провадження № 61-16143ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув заяву ОСОБА_1 , яка подана його                                         адвокатом Білінським Богданом Петровичем, про відвід судді Лідовця Руслана Анатолійовича від участі у розгляді касаційних скарг ОСОБА_1 , які подані адвокатами Білінським Богданом Петровичем та ОСОБА_2 , на рішення Галицького районного суду міста Львова від 26 квітня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Інтернет-видання «24 канал» в особі власника Приватного акціонерного товариства «Телерадіокомпанія Люкс» про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшли касаційні скарги ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 квітня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року.
Ухвалами Верховного Суду від 06 грудня 2023 року зазначені касаційні скарги ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків.
Ухвалами Верховного Суду від 21 грудня 2023 року та від 22 грудня 2023 року відкрито касаційне провадження у цій справі за вказаними касаційними скаргами. Вирішено питання щодо витребування матеріалів справи.
У січні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Білінський Б. П. подав до Верховного Суду заяву про відвід судді Лідовця Р. А., в якій посилається на наявність підстав передбачених пунктом 5 частини першої  статті 36 ЦПК України, а саме зазначає, що із засобів масової інформації представникам ОСОБА_1 стало відомо, що Лідовець Р. А. був науковим керівником магістерської роботи ОСОБА_5 - помічниці голови Люстраційного комітету ОСОБА_6 яка була представником громадської організації «Фундація ДЕЮРЕ», членом правління якої був відповідач у справі 
ОСОБА_3 . Зазначає, що вищевказаних осіб також поєднує спільна діяльність, зокрема, в Раді громадського контролю Національного антикорупційного бюро України. Вважає, що наразі можливий ризик впливу на суддю Лідовця Р. А. за рахунок знайомства та спільної діяльності вищевказаних осіб. Ураховуючи наведене, заявник вважає, що суддя 
Лідовець Р. А. є упередженим і зазначені обставини викликають сумніви в його об`єктивності. Вказує, що суддя-доповідач Лідовець Р. А., залишаючи без руху касаційні скарги представників ОСОБА_1 дійшов надмірного формалізму, зазначивши, що подані касаційні скарги не містять відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету. Також вказує, що в даній справі ухвалами Верховного Суду від 22 листопада 2023 року та від 05 грудня 2023 року задоволено самовідводи суддів Ступак О. В. та Олійник А. С., з метою штучного підбору лояльного судді.
Ухвалою Верховного Суду від 10 січня 2024 року заявлений 
представником ОСОБА_1 - адвокатом Білінським Б. П. відвід судді 
Лідовця Р. А. визнано необґрунтованим та передано для вирішення зазначеного питання іншому судді у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.
На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України, 11 січня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Білінського Б. П. про відвід судді 
Лідовця Р. А., в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Червинській М. Є.
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України, згідно з якою суддя підлягає відводу (самовідводу), зокрема, за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Згідно з частиною четвертою статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).
Згідно з частинами другою, третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.
Згідно з частиною одинадцятою статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.
Підставою для відводу судді Лідовця Р. А. вказано те, що він був науковим керівником магістерської роботи ОСОБА_5 - помічниці голови Люстраційного комітету ОСОБА_6 яка була представником громадської організації «Фундація ДЕЮРЕ», членом правління якої був відповідач у справі ОСОБА_3 . Проте, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не є учасниками справи № 758/10199/22.
Отже, аналіз заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Білінського Б. П. про відвід судді Лідовця Р. А.свідчить, що підставою для відводу є припущення щодо можливої упередженості судді при розгляді цієї справи, які об`єктивно необґрунтовані, а тому викладене не може бути підставою для відводу.
Крім того, підставою для відводу є незгода заявника з ухвалами Верховного Суду від 06 грудня 2023 року, що не може бути підставою для відводу відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України.
При цьому, судом не встановлено обставин, які передбачені частиною першою статті 36 ЦПК України. 
Враховуючи викладене, Верховний Суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Білінського Б. П. про відвід судді Лідовця Р. А.слід відмовити.
Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви  ОСОБА_1 , яка подана його                                         адвокатом Білінським Богданом Петровичем, про відвід судді Лідовця Руслана Анатолійовича відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                       М. Є. Червинська