УХВАЛА
м. Київ

05 січня 2024 року 
справа №280/1565/21
адміністративне провадження № К/990/79/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Ханової Р. Ф.,
суддів - Бившевої Л. І. Хохуляка В. В.    

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області 
на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року 
у справі № 280/1565/21 
за позовом Асоціації фермерських господарств «Агро» 
до Головного управління ДПС у Запорізькій області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

УСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року позов Асоціації фермерських господарств «Агро» у справі № 280/1565/21 задоволено.  

Не погоджуючись з рішенням суду Головне управління ДПС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2023 року апеляційну скаргу відповідача залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору. 

13 червня 2023 року Третій апеляційний адміністративний суду повернув апеляційну скаргу податкового органу, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду від 19 травня 2023 року.

09 липня 2023 року відповідач повторно подав апеляційну скаргу на рішення  Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року до якої було додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року визнано неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу залишено без руху, встановлено строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги шляхом направлення на адресу суду заяви про поновлення строку з обґрунтуванням інших причин поважності його пропущення.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходить з такого.

За правилами частини першої  статті 334 КАС України, за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Постановляючи ухвалу від 30 листопада 2023 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржником не виконано вимоги ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року та не наведено об`єктивних підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Так, відповідно до частин першої та другої  статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до пункту 4 частини першої  статті 299 КАС України  суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо, зокрема, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до частини другої  статті 44 КАС України  учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Таким чином, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і орган доходів і зборів зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно. 

Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, вірно застосував положення пункту 4 частини першої  статті 299 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, не викликає сумнівів щодо застосування чи тлумачення цієї норми права. Суд наголошує, що касаційна скарга податкового органу не містить жодних обґрунтованих підстав щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду апеляційної інстанції.

Щодо посилання заявника на введення воєнного стану на території України, лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 як доказ форс-мажорної обставини, що слугувала підставою поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, Суд наголошує на тому, що вказані факти не можуть бути поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги без зазначення конкретних обставин, які унеможливили своєчасне звернення до суду з апеляційною скаргою, та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на подання такої скарги.

Колегія суддів зазначає, що відсутність належного фінансування, довготривала процедура погодження та сплати судового збору не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та не є такою, що пов`язана з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи, та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Посилання податкового органу на те, що Постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2022 року №188 «Про внесення змін до Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану»  внесено зміни до Порядку, зокрема, підпункту 2 пункту 19 щодо роботи Казначейства та органів Казначейства, відповідно до якого останні не здійснюють платежі щодо сплати судового збору, спростовується змістом пункту 19 вказаного вище Порядку, яким встановлено черговість здійснення Казначейством та органами Казначейства платежів за дорученнями клієнтів з урахуванням ресурсної забезпеченості єдиного казначейського рахунка, при цьому дана норма не містить жодних застережень щодо не здійснення інших платежів, зокрема, зі сплати судового збору. 

Відповідно до пункту 5 частини першої  статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої  статті 333 КАС України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись  статтями 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року у справі № 280/1565/21 за позовом Асоціації фермерських господарств «Агро» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                                                                                          Р. Ф. Ханова

Судді                                                                                                                                                                                                                Л. І. Бившева

                                                                                                                                                                                                                                    В. В. Хохуляк