У Х В А Л А
 
15 березня 2024 року
м. Київ
 
справа № 361/161/13-ц
провадження № 61-17437ск23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 01 листопада 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2013 року за нововиявленими обставинами за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів за користування кредитом і пені,
 
В С Т А Н О В И В :
У грудні 2023 року ОСОБА_1 через систему Електронний суд направила до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 01 листопада 2023 року.
Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків, запропоновано подати нову редакцію касаційної скарги, в якій конкретно зазначити підстави касаційного оскарження, надати докази надсилання учасникам справи копії касаційної скарги.
На виконання вимог зазначеної ухвали заявник надіслала нову редакцію касаційної скарги. ОСОБА_1 у касаційній скарзі визначила, що підставами касаційного оскарження відповідно до цивільного процесуального закону є пункти 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
Посилаючись на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, заявник не обґрунтувала стосовно яких саме норм права та яких правовідносин відсутній висновок Верховного Суду, тому Верховний Суд не бере до уваги такі посилання заявника та не враховує цю підставу для відкриття касаційного провадження.
Недоліки касаційної скарги усунено частково.
Разом з тим, заявник пропустила строк на касаційне оскарження та подала клопотання про поновлення такого строку.
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, строк на касаційне оскарження підлягає поновленню враховуючи таке.
Київський апеляційний суд прийняв постанову 01 листопада 2023 року, повний текст складений 02 листопада 2023 року, останній день строку на касаційне оскарження припадав на 04 грудня 2023 року (з урахуванням вихідних днів), а заявник звернулася до суду із касаційною скаргою 07 грудня 2023 року.
Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Заявник зазначає, що вона отримала оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції 08 листопада 2023 року, що підтверджується належними доказами, тому заявник звернулася в тридцятиденний строк після отримання судового рішення, що відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України є підставою для поновлення їй строку на касаційне оскарження.
Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Підставами касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає таке: суд апеляційної інстанції не застосував правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13, від 26 листопада 2019 року у справі № 914/3224/16, від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3677/17, від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17,                   від 19 листопада 2019 року у справі № 9113677/17, від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 16 серпня 2018 року у справі № 711/802/17, від 06 червня 2018 року у справі                                        № 520/14722/16-ц.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підставу, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389, для відкриття провадження у справі.
Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
У прохальній частині касаційної скарги заявник просить зупинити дію постанови Київського апеляційного суду від 01 листопада 2023 року, без обґрунтування.
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.
Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Враховуючи те, що заявник не навела обґрунтованих підстав для зупинення дії оскаржуваної постанови, тому клопотання задоволенню не підлягає.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження. 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
У Х В А Л И В:
Поновити  ОСОБА_1  строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 01 листопада 2023 року.
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 01 листопада 2023 року. 
Витребувати із Броварського міськрайонного суду Київської областіматеріали цивільної справи № 361/161/13-ц у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів за користування кредитом і пені.
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 01 листопада 2023 року.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                      А. С. Олійник
В. М. Ігнатенко
І. М. Фаловська