ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року 
м. Київ

справа № 440/4657/20
адміністративне провадження № К/9901/13008/21  
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №440/4657/20
за позовом Полтавської обласної прокуратури до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 , Державна установа «Інститут травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України» про визнання протиправним та скасування рішення, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року (суд у складі головуючого судді Головка А.Б.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року (колегія суддів у складі головуючого судді Кононенко З.О., суддів Макаренко Я.М., Калиновського В.А.) у справі №440/4657/20
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.  27 серпня 2020 року Прокуратура Полтавської області звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення №244 від 14 серпня 2020 року про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує на невмотивованість спірного рішення, оскільки перевіркою не встановлено посадових осіб комісії чи страхувальника, які допустили конкретні порушення законодавства; не вказані які саме діяння (дія чи бездіяльність) посадових осіб не відповідали вимогам законодавства. Зазначає, що комісією вжито всіх заходів щодо встановлення правомірності видачі лікарняних листків, тому відсутня вина як обов`язковий елемент будь якого виду юридичної відповідальності. Вважає, що актом зафіксовані порушення, які страхувальником не допускалися.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2.  Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року, позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області №244 від 14 серпня 2020 року про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Задовольняючи позов суди зазначили, що надані ОСОБА_1 листки непрацездатності (далі по тексту - ЛН) відповідали вимогам Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03 листопада 2004 року №532/274/136-ос/1406 (далі - Інструкція).
Рішення судів мотивовані також тим, що комісією із соціального страхування прокуратури Полтавської області вжиті всі належні та передбачені законодавством заходи з метою перевірки підстав та правильності видачі листків непрацездатності, а саме, направлено запит на адресу начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві з проханням ініціювати проведення перевірки обґрунтованості видачі та продовження лікарями ДУ ІТО НАМН України листків непрацездатності прокурора Полтавської області ОСОБА_1
Короткий зміст вимог касаційної скарги
3.  Не погодившись з судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області 09 квітня 2021 року направило до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року у справі №440/4657/20 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Як підставу оскарження судових рішень, які зазначені у частині першій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником у касаційній скарзі вказано, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №805/3126/17-а та від 29 квітня 2020 року у справі №805/1376/16-а.
Касаційна скарга мотивована тим, що позивача притягнуто до відповідальності не за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, а за порушення порядку використання страхових коштів, що були виплачені за листками непрацездатності, які видані з порушенням встановлених правил, обов`язок перевірки яких покладено на страхувальників (роботодавців).
На обґрунтування доводів касаційної скарги відповідач зазначає, що всупереч вимогам Закону №1105, комісією із соціального страхування Прокуратури Полтавської області не перевірено належним чином правомірність видачі працівнику (застрахованій особі) листків непрацездатності.
4.  Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 квітня 2021 року, сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценка С.Г., Тацій Л.В.
Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року у справі №440/4657/20.
5.  Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, у якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.
6. Верховний суд ухвалою від 08 січня 2024 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу та призначив до розгляду в порядку письмового провадження з 09 січня 2024 року.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
7. 19 березня 2020 року комісією із соціального страхування прокуратури Полтавської області прийнято рішення - протокол №3/1, відповідно до якого відмовлено в призначенні допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 згідно листків непрацездатності АДЧ №336485, АДР №926126, АДШ №352265, АДШ №352610 з причин повернення на дооформлення листків непрацездатності відповідно до пункту 3.1 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності.
Головою комісії із соціального страхування прокуратури Полтавської області направлено лист від 19 березня 2020 року №11-263вих-20 на адресу начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві з проханням ініціювати проведення перевірки обґрунтованості видачі та продовження лікарями ДУ ІТО НАМН України листків непрацездатності прокурора Полтавської області ОСОБА_1
19 березня 2020 року головою комісії із соціального страхування прокуратури Полтавської області направлено лист №11-266вих-20 на адресу головного лікаря ДУ «Інститут травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України» з проханням провести перевірку порядку видачі та заповнення листків тимчасової непрацездатності: серії АДЧ №336485 від 06 листопада 2019 року, серії АДР №926126 від 22 листопада 2019 року, серії АДШ №352265 від 22 грудня 2019 року, серії АДШ №352610 від 10 березня 2020 року, виданих ОСОБА_1 , у зв`язку з незазначенням юридичної адреси прокуратури та невідповідністю дня видачі листка тимчасової непрацездатності серії АДШ №352610 дню установлення непрацездатності.
01 квітня 2020 року на адресу прокуратури Полтавської області надійшов лист №2244-6 в.о. начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві Ксьондза С.М., яким повідомлено, що перевірка обґрунтованості видачі та правильності оформлення листків непрацездатності буде здійснена після завершення карантинного періоду та відновлення роботи транспорту у м. Києві.
07 квітня 2020 року до прокуратури Полтавської області надійшов лист ДУ «Інститут травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України» №84, яким повідомлено, що згідно запиту проведено перевірку первинної медичної документації громадянина ОСОБА_1 , зауваження враховані, відповідні зміни внесено до листків непрацездатності.
Комісією із соціального страхування прокуратури Полтавської області прийнято рішення - протокол від 21 квітня 2020 року №4/1, відповідно до якого, згідно листків непрацездатності АДЧ №336485, АДР №926126, АДШ №352265, АДШ №352610, ОСОБА_1 призначено допомогу по тимчасовій непрацездатності.
22 червня 2020 року кошти в сумі 178  128,30 грн. використані шляхом перерахування на депозитний рахунок прокуратури Полтавської області.
26 червня 2020 року до Прокуратури Полтавської області надійшов лист Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України №3966-6, у якому зазначено, що листки непрацездатності серії АДЧ №336485, серії АДР №926126, серії АДШ №352265, серії АДШ №352610 видані необґрунтовано з порушенням умов наказів МОЗ України.
28 липня 2020 року Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області складено акт перевірки дотримання страхувальником вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі по тексту - акт перевірки), яким виявлено порушення прокуратурою Полтавської області вимог пункту 1 частини 2 статті 15, абзацу 2 частини 3 статті 30, абзацу 1 частини першої статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
На підставі вказаного акта Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області прийнято рішення від 14 серпня 2020 року №244 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яким визначено суму неправомірних витрат в розмірі 178  128,30 грн. та застосовано штраф за порушення порядку використання страхових коштів в розмірі 89  064,15 грн.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
8.  Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
9. Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів КАС Верховного Суду дійшла таких висновків.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
10. Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі по тексту - Закон №1105).
Відповідно до пунктів 6, 7 частини першої статті 9 Закону №1105 основними завданнями Фонду та його робочих органів є: здійснення перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, у тому числі на підставі інформації з електронного реєстру листків непрацездатності; здійснення контролю за використанням роботодавцями та застрахованими особами коштів Фонду.
Фонд та його робочі органи відповідно до покладених на них завдань здійснюють контроль за використанням коштів Фонду, веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи (пункт 6 частини другої статті 9 Закону №1105).
Пунктами 3, 5 частини першої статті 10 Закону №1105 визначено, що Фонд має право: перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду; накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону.
Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону №1105 роботодавець несе відповідальність за: порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх повернення; несвоєчасне подання або неподання відомостей, встановлених цим Законом; подання недостовірних відомостей про використання коштів Фонду; шкоду, заподіяну застрахованим особам або Фонду внаслідок невиконання або неналежного виконання обов`язків, визначених цим Законом.
Згідно із частиною першою статті 19 Закону №1105-XIV право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.
Частиною першою, третьою статті 30 Закону №1105-XIV встановлено, що матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначаються та надаються за основним місцем роботи (діяльності).
Рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб), або фізичною особою - підприємцем, особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.
Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.
Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, яке затверджується правлінням Фонду.
11. Отже, Законом №1105-XIV передбачено створення позивачем спеціального органу, уповноваженого оцінювати правильність видачі листів непрацездатності, та наділеного повноваженнями вирішувати питання, пов`язані із виплатою матеріального забезпечення.
Відповідно до пункту 2.2 Положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України № 13 від 19 липня 2018 року (далі по тексту - Положення №13), комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства зобов`язана, зокрема, приймати рішення про призначення матеріального забезпечення; приймати рішення про відмову в призначенні матеріального забезпечення, про припинення його виплати (повністю або частково), розглядати підставу і  правильність видачі та заповнення листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення.
Згідно із пунктом 3.1 Положення №13 комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства, зокрема: приймає рішення про призначення або відмову в призначенні матеріального забезпечення (допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітності та пологах, на поховання) і передає його роботодавцю для проведення виплат, здійснення розрахунків тощо; приймає рішення про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково); перевіряє правильність видачі та заповнення документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення; здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення застрахованим особам.
Частиною першою статті 31 Закону №1105 передбачено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.
12. Тобто, для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності єдиною і необхідною умовою, що підтверджує юридичний факт наявності права на її отримання, є належним чином виданий та оформлений листок непрацездатності. Порядок і умови видачі, продовження та обліку здійснення контролю за правильністю його видачі встановлюються спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я за погодженням з Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.
Відповідно до пункту 1.1 Інструкції №455 тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.
13. Комісією із соціального страхування призначена допомога по тимчасовій непрацездатності:
- за листком непрацездатності серії АДЧ №336485, виданим ОСОБА_1 , на період непрацездатності з 06 листопада 2019 року по 13 листопада 2019 року (8 календарних днів);
- за листком непрацездатності серії АДР №926126, виданим ОСОБА_1 , на період непрацездатності з 22 листопада 2019 року по 21 грудня 2019 року (31 календарний день);
- за листком непрацездатності серії АДШ №352265, виданим ОСОБА_1 , на період непрацездатності з 22 грудня 2019 року по 30 січня 2020 року (40 календарних днів);
- за листком непрацездатності серії АДШ №352610, виданим ОСОБА_1 , на період непрацездатності з 31 січня 2020 року по 10 березня 2020 року (40 календарних днів).
14. За результатами проведеної відповідачем перевірки встановлено, що частина листків непрацездатності видана необгрунтовано з порушенням умов: пункту 2.2 Інструкції №455; підпунктів 5.1.4, 5.1.5 наказу МОЗ України від 09 квітня 2008 року №189 «Про затвердження Положення про експертизу тимчасової непрацездатності»; наказу МОЗ України від 17 серпня 2007 року №487 «Про затвердження клінічного протоколу надання медичної допомоги за спеціальністю «Неврологія»; наказу від 13 червня 2008 року №317 «Про затвердження клінічних протоколів надання медичної допомоги за спеціальністю «Нейрохірургія»; наказу від 29 грудня 2000 року №369 «Про затвердження форм первинної медичної облікової документації, що використовується в стаціонарах і поліклініках (амбулаторіях)»; Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації №025/о «Медична карта амбулаторного хворого», затвердженої наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року №110, що не дозволяє проводити по ним оплату за рахунок коштів Фонду.
15. Разом з тим, судами попередніх інстанцій не надано жодної оцінки порушенням, виявленим Фондом під час проведення перевірки обгрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності. Не досліджено змісту спірних листків непрацездатності в контексті зафіксованих актом перевірки порушень.
16. З огляду на те, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності (частина перша статті 31 Закону №1105-XIV) та враховуючи повноваження Комісії щодо перевірки правильності видачі та заповнення документів, суди під час розгляду справи мали перевірити наявність підстав для прийняття таких листків непрацездатності до виконання шляхом нарахування сум матеріального забезпечення. 
17. При цьому, колегія суддів КАС ВС зауважує, що копії спірних листків непрацездатності після їх повернення Прокуратурою на дооформлення до ДУ «Інститут травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України» в матеріалах справи відсутні, а тому висновки судів щодо їх відповідності вимогам Інструкції не підтвердились.
При цьому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що надані листки непрацездатності відповідали вимогам Інструкції, однак, колегія суддів КАС ВС зауважує, що копії спірних листків непрацездатності після їх повернення Прокуратурою на дооформлення до ДУ «Інститут травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України» в матеріалах справи відсутні.
18. Колегія суддів вважає помилковими висновки судів попередніх інстанцій, що невідповідність оформлення листка непрацездатності не значиться серед визначених статтею 23 Закону №1105 підстав, за яких допомога по тимчасовій непрацездатності не надається. Оскільки цією нормою регламентований вичерпний перелік підстав, за наявності яких соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності взагалі не здійснюється, безвідносно до того, чи правильно оформлений листок непрацездатності.
Також безпідставними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що відповідальність за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, несуть лікарі, оскільки оскаржуваним рішенням до позивача застосовано штрафні санкції не за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, а за порушення порядку використання страхових коштів.
Правову позицію аналогічного змісту викладено у постановах від 29 квітня 2020 року по справі №805/1376/16-а та від 07 червня 2023 рок по справі №160/3520/20.
19. Під час розгляду справи, суди попередніх інстанцій не дослідили та не проаналізували суті порушень встановлених відповідачем під час проведення перевірки обгрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності, а обмежились лише доводами позивача щодо відсутності підстав для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, визначених у статті 23  Закону.
Крім того, суди попередніх інстанцій не дослідили та не надали оцінки повноваженням Прокуратури Полтавської області стосовно використання коштів, до отримання результатів перевірки відповідача.
Верховний Суд наголошує, що принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи з метою ухвалення справедливого та об`єктивного рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.
Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що судами попередніх інстанцій не дотримано норми процесуального права, оскільки не встановлені всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення та прийняття у ній законного та обґрунтованого рішення.
Відповідно до положень частини першої та другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Разом з тим, без дослідження і з`ясування наведених вище обставин не можна ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Згідно частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази. 
20. За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувані рішення - скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.
Щодо клопотання Полтавської обласної прокуратури про закриття касаційного провадження, у зв`язку з відсутністю документів на підтвердження повноважень на підписання та подачу касаційної скарги, колегія суддів КАС ВС зазначає, що відомості про ОСОБА_2 , як уповноважену особу та керівника, внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відповідним витягом.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області - задовольнити частково.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року по справі №440/4657/20 скасувати.
Справу направити на новий розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                     Стрелець Т.Г.
Судді                                                                                                               Стеценко С.Г.
                                                                                                              Тацій Л.В.