ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2443/24 Справа № 175/3629/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Васюченко О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді - Никифоряка Л.П.,
суддів - Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -
В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» (далі - АТ «Дніпрогаз») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення коштів.
Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що АТ «Дніпрогаз» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» та здійснює діяльність з розподілу природного газу в межах території міста Дніпра та Дніпропетровського району (крім сіл Любимівка, Перше травня, Балівка, Зоря, Маївка, Степове, Партизанське, Чумаки, радгоспу «Дзержинець») Дніпропетровської області. ПАТ «Дніпрогаз» до 30 червня 2015 року включно за адресою: АДРЕСА_1 , надавало послуги газопостачання (постачання розподіл природного газу). На ім`я відповідача ОСОБА_2 було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідачі є споживачами, приєднаними до умов договору розподілу природного газу, що підтверджується карткою обліку витрати газу з БГС - документально підтвердженим споживанням природного газу. 08 квітня 2018 року представниками позивача за адресою відповідачів було здійснено перевірку газорозподільної системи домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті якої було виявлено несанкціоноване втручання в систему газопостачання, а саме несанкціонований газопровід через конструктивні зміни пробкового крану, про що свідчить наявність отвору в пробковому крані, зробленого штучним способом шляхом порушення його конструкції, для можливості під`єднання газового обладнання, через яке можливе здійснення не облікованого споживання природного газу, що вказує на умисне втручання в газорозподільну систему з метою несанкціонованого відбору природного газу - крадіжки, що визначено за Кодексом ГРМ. Про це складено акт про порушення та комісією оператора ГРМ прийнято рішення про нарахування не облікованого об`єму природного газу 3855,84 м? за період з 14 листопада 2018 року по 07 квітня 2019 року в розмірі 46 420,54 грн.
Ураховуючи викладене, позивач виклав вимогу про солідарне стягнення з відповідачів на його користь грошових коштів в розмірі 46 420,54 грн.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2023 року виключено з числа відповідачів ОСОБА_2 , оскільки останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2023 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Дніпрогаз» грошові кошти в розмірі 46 420,54 грн.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, виклала вимогу про скасування рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтовувалась тим, що з наданих позивачем доказів вбачається недоведеність складу цивільного правопорушення в діях відповідача, зокрема: відсутності самовільного під`єднання до газопроводу позивачем, не представлення відповідачем фактів (доказів) фізичного несанкціонованого з`єднання з газорозподільною системою, у тому числі внутрішнього газопостачання домоволодіння або іншого нежитлового приміщення, яке розташоване на земельній ділянці відповідача та у зв`язку з цим не доведено витрати (споживання) природного газу через газопровід, який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу). Таких доказів відповідачем суду не представлено.
Також зазначає, що жодних пропозицій визначених статтею 364 ЦК України щодо укладання (переукладення) договору або приєднання від AT «Дніпрогаз» до неї не надходило, з нею жодних договорів AT «Дніпрогаз» не укладав. З батьком однією сім`єю вона не проживала, будинком не користувалась, домоволодіння за вказаною адресою за нею не зареєстроване.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач заперечує проти задоволення апеляційної скарги відповідача, просив її залишити без задоволення, а рішення - без змін.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного листа.

Сторони у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що предметом господарської діяльності AT «Дніпрогаз» є діяльність з розподілу газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи.

Відповідач є споживачем послуг AT «Дніпрогаз», сторони знаходились у фактичних договірних відносинах, за якими позивач надавав відповідачу послуги з газопостачання, а відповідач зобов`язаний оплачувати такі послуги відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період.

08 квітня 2019 року представниками позивача було складено акт про порушення № 24з, в якому зазначено, що за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), було встановлено несанкціонований газопровід (просвердлено отвір на вхідном крані). Відповідач ОСОБА_1 підписала вказаний акт із вказівкою про незгоду з ним.

Комісією з розгляду актів порушення Оператора ГРМ було розглянуто акт про порушення № 24з від 08 квітня 2019 року.

З акту-розрахунку № 1275 від 13 травня 2019 року, складеного головою комісії Лисенко С.В. та членами комісії: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , на підставі акту про порушення від 08 квітня 2019 року № 24з, складеного відносно споживача ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , з приводу виявлених порушень - несанкціонований газопровід, вбачається, що розрахунковий необлікований об`єм природного газу до 01 числа місяця складає на 07 квітня 2019 року - 3855,84 м? (за період з 14 листопада 2018 року по 07 квітня 2019 року), та зазначено, що розрахована сума збитків складає 46 420,54 грн.

На виконання вимог пункту 12 глави 5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем АТ «Дніпрогаз» за допомогою засобів поштового зв`язку направило відповідачу для сплати рахунок на оплату необлікованого об`єму природного газу на суму 46 420,54 грн по особовому рахунку № НОМЕР_1 , однак відповідач не сплатила вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у належному відповідачу домоволодінні працівники позивача виявили несанкціонований газопровід, що відповідно Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, кваліфікується як несанкціонований відбір природного газу (крадіжка газу), а тому з відповідача на користь позивача підлягає сума завданих збитків за необлікований об`єм та обсяг природного газу, розрахунок яких здійснювався відповідно до встановлених чинним законодавством норм.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

У частині першій статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Статтею 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Поведінка правопорушника, спрямована на приховування правопорушення та його негативних наслідків, на продовження вчинення правопорушення, а також повторне вчинення правопорушення на ринку природного газу вважаються обтяжуючими обставинами.

Згідно з Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, забороняється під`єднання несанкціонованого газопроводу.

У пункті 4 Кодексу газорозподільних систем визначено наступні дефініції.

Самовільне під`єднання - це під`єднання несанкціонованого газопроводу та/або газових приладів чи пристроїв до газорозподільної системи, внутрішньобудинкової системи газопостачання або газових мереж внутрішнього газопостачання об`єкта споживача з порушенням встановленої законодавством процедури.

Несанкціонований газопровід - це самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу); несанкціонований споживач; фізична, юридична особа або фізична особа-підприємець, яка без укладання договору розподілу природного газу з оператором газорозподільної системи або на об`єкті, який не підключений до ГРМ в установленому порядку, здійснює несанкціонований відбір природного газу; несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.

Оператор газорозподільної системи (далі - ГРМ) при проведенні контрольного огляду вузла обліку має право оглядати комерційний вузол обліку газу та його складові на предмет відсутності ознак пошкодження засобів вимірювальної техніки (далі - ЗВТ), пошкодження пломб, несанкціонованого втручання в ЗВТ, несанкціонованого газопроводу та/або несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Підпунктом 6 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119 (далі - ПБСГ) та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу випадку несанкціонованого відбору природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ.

Згідно з пунктом 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Відповідно до пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Встановивши, що ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 1 глави 12 розділу ХІ Кодексу ГРС, що полягає у несанкціонованому та необлікованому використанні природного газу споживачем через несанкціонований газопровід, і таке порушення встановлено та зафіксовано у встановленому законом порядку і спосіб, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_1 вартості необлікованого об`єму природного газу в розмірі 46 420,54 грн, нарахованої оператором ГРС відповідно до вимог Кодексу ГРС.

Факт порушення Кодексу ГРС споживачем ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження, матеріали справи не містять інформації щодо оскарження відповідачем дій або бездіяльності АТ «Дніпрогаз»» при складанні акту про порушення відповідачем, або порушення позивачем процедури проведення засідання по розгляду акту про порушення № 24з від 08 квітня 2019 року або порушення позивачем процедури розгляду та затвердження акту про порушення, а рішення комісії і акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості прийняті у межах повноважень комісії та відповідають розрахункам (формулам) і приписам глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС, чинного на час виявлення факту порушення.

Складений позивачем акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу № 1275 від 13 травня 2019 року відповідачем не оспорювався та не оскаржувався.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не встановлено наявності вини відповідача у завданні таких збитків, не заслуговують на увагу, оскільки ураховуючи встановлений судом першої інстанції факт несанкціонованого газопроводу, встановленого у домоволодінні відповідача, відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, на власника та споживача послуг з газопостачання покладено обов`язок відшкодування завданих збитків, внаслідок необлікованого споживання природного газу.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що поданий позивачем за розрахунок заборгованості не є належним та допустимим доказом, оскільки вказаний розрахунок підтверджено матеріалами справи та не спростований відповідачем, останній власного розрахунку до суду не подав.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що судом не враховано відсутність між сторонами договірних відносин, не спростовують висновків суду першої інстанції щодо доведеності наявності підстав для задоволення позову, оскільки нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу не залежить від наявності чи відсутності договору постачання природного газу, а за змістом підпункту 1 пункту 1 глави 2 розділу ХІ КГС достатньою підставою для цього є встановлення факту порушення КГС щодо несанкціонованого відбору природного газу.

Згідно змісту статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги про те, що самого факту наявності за територією земельної ділянки відповідача врізки не достатньо для примусу у вигляді донарахування неврахованих обсягів газу, необхідно встановити, хто саме здійснив таку врізку, що несанкціонований газопровід знаходиться на земельній ділянці відповідача, що саме через цю врізку споживається або споживався природний газ, який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником), є безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до частині четвертій статті 319 ЦК України власність зобов`язує.

Виходячи з обсягу прав та обов`язків споживача природного газу, відповідач несе відповідальність за утримання газового обладнання в належному стані незалежно від того, чи знаходилося це обладнання в належному стані на час придбання у власність домоволодіння, чи земельної ділянки, на територію якої, як встановлено судом, незаконна врізка до газорозподільчої мережі фактично заходить під паркан будинку відповідача.

Відповідно до пункту 1 параграфу 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Оскільки дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується, що ОСОБА_1 , яка є споживачем природного газу, допущено порушення, передбачене підпунктом 1 пунктом 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, то це є підставою для відшкодування завданих збитків відповідачу.

Представниками АТ «Дніпргаз» у відповідно до пунктів 1, 2 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем було зафіксовано порушення ОСОБА_1 правил використання природного газу, а саме виявлено несанкціонований газопровід. Відповідач зазначеного не спростувала, доказів які б підтверджували належне користування газом, суду не надала.

Вказаним обставинам надано належну оцінку судом першої інстанції.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Таким чином, доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 ніяким чином не має відношення до утримання будинку, споживання газу та інших комунальних послуг, є необґрунтованими.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

На підставі статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись статтями 259,268,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

                                                           П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2024 року.

Судді: