ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

13 лютого 2024 року                                                                    м. Чернівці
справа № 727/1788/23
провадження №22-ц/822/101/24
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Перепелюк І. Б. 
суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.
секретар Тодоряк Г.Д.
розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 20 листопада 2023 року в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.  19.12.2007 року АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № Е/V072130.
Згідно договору банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 150 000 доларів США на термін до 15.12.2022р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.
З метою забезпечення виконання кредитного зобов`язання було укладено договір поруки з ОСОБА_2 .
Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав.
У зв`язку з зазначеними порушеннями за кредитним договором станом на 22.12.2022р. заборгованість становить 2 954 564,07 грн, яка складається з наступного: 92 038,01 грн - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 827,49 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2 033 298,57 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.
Позивач просив суд стягнути з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором № Е/V072130 від 19.12.2007р. в розмірі 2 954 564,07 грн та понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 20 листопада 2023 року позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № N/V072130 від 19.12.2007р. в розмірі 921 265 (дев`ятсот двадцять одну тисячу двісті шістдесят п`ять) грн 50 коп. станом на 22.12.2022р.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 13 818 (тринадцять тисяч вісімсот вісімнадцять) грн 98 коп. по 6 909 (шість тисяч дев`ятсот дев`ять) грн 49 коп. з кожного відповідача.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 20 листопада 2023 року в частині відмови в стягненні з відповідачів коштів в сумі 1 056 860,11 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
       В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» вважає, що судом в повному обсязі не досліджені обставини справи, рішення в оскаржуваній частині ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Відмовляючи в задоволені позовних вимог щодо стягнення пені суд зазначає, що положеннями п, 18 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-ІХ від 15.03.2022 року передбачено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Суд першої інстанції вказує на те, що позивач звернувся до суду з позовною заявою 23.02.2023 року, а враховуючи вище викладене, нарахування позивачем пені (штрафів) за період після 24.02.2022 року не відповідає вимогам норм вищевикладеного нормативно-правового акту, а отже, і не можуть в цій частині бути задоволені судом.
Апелянт зазначає, що 22.08.2023р. позивачем відбулося списання пені в сумі 976 438,46 грн на підставі рішення Правління Банку від 27.06.2023р. Отже, залишок заборгованості складає 1 056 860,11грн, тому рішення суду оскаржується в цій частині.
Судом першої інстанції не досліджено розрахунок, зважаючи, що пеня (штраф) нарахована не після 24.02.2022р., тобто після введення воєнного стану, а навпаки, сума 2 026 280,26 грн ( в подальшому 2 033 298,57 грн)  нарахована до 24.02.2022 року не на підставі ст. 625 ЦК, а на підставі Кредитного договору №Е/У072130 та змін внесених до нього, як наслідок, безпідставним є застосування п. 18 Закону України "Про внесення змін Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" №2120-ІХ від 15.03.2022 року.
Умовами Кредитного договору №E/V072130 від 19.12.2007р. (з урахуванням договору про внесення змін) Банк та ОСОБА_1 погодили розмір штрафу при несвоєчасному внесенні чергових платежів, передбачених в графіку зменшення поточного ліміту (Додаток 2 до Кредитного договору № E/V072130 від 19.12.2007р.).
Враховуючи несвоєчасне внесення ОСОБА_1 чергових платежів, у відповідності до вимог Кредитного договору №Е/У072130 від 19.12.2007р. (з урахуванням договору про внесення змін) та ЦК України Банком нарахований штраф в сумі 1 056 860,11грн.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
ОСОБА_1 подав відзив, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк», а рішення Шевченківського суду м.Чернівців від 20.11.2023 року залишити без змін.
Апелянт в апеляційній скарзі посилається на п. 4.5.4 Договору про внесення змін до Кредитного договору № Е/У 072130, укладеного 30.12.2015 року, яким передбачено, що у разі порушення Позичальником зобов`язання, передбачених в Графіку понад 30 днів Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 2 026 280,26 грн. Однак, такого прострочення не було. 
При цьому звертає увагу суду, що Банк у своїй позовній заяві та апеляційній скарзі просить суд стягнути з Позичальника саме пеню, а не штраф, що в розумінні цивільного законодавства є різними поняттями.
Прострочення зобов`язань за договором почалися після 24.02.2022 року, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що згідно кредитного договору №Е/V072130 від 19.12.2007р., ОСОБА_1 отримав від банку 150 000 доларів США на наступні цілі: споживчі цілі. Строк дії договору до 15.12.2022р.
Згідно з п. 4.1 кредитного договору за користування кредитними коштами в період з дати списання коштів з позичкового розрахунку до дати погашення Траншу кредит згідно п.п. 2.2.3, 2.3.3, 2.4.1, 4.10 цієї угоди, п.п. 1.3,4.1, 4.2, 4.3, договорів про видачу траншів, позичальник сплачує відсотки в розмірі 14% річних.
Згідно з п. 4.3 кредитного договору при порушенні Позичальником, будь-якого із зобов`язань по погашенню кредиту, передбачених п.п.2.2.3, 2.3.3, 2.4.1, 4.10 цієї Угоди, а також п.п. 1.3, 2.2.3 договорів про видачу Траншів Позичальник сплачує Банку відсотки користування траншем кредиту в розмірі: 32% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.
Згідно з ордеру-розпорядження №6 від 21.12.2007р. «ПриватБанк» надав ОСОБА_1 кошти в сумі 150 000 доларів США.
Згідно з договором поруки №Е/V072130 від 19.12.2007р. поручитель ОСОБА_2 відповідає перед кредитором за виконання обов`язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.
Згідно розрахунку, заборгованість становить 2 954 564,07грн, яка складається з наступного: 92 038,01грн - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 827,49 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2 033 298,57 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вказане рішення суду першої інстанції вимогам закону відповідає в повній мірі.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що з відповідачів на користь банку слід стягнути заборгованість за кредитом та відсотками, оскільки з 24 лютого 2022 року відповідно до вимог пункту 18 Закону України №2120-IX від 15.03.2022 року позичальники звільняються від відповідальності, та від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені).
Апеляційний суд переглядає рішення суду лише в частині відмови в стягненні з відповідачів коштів в сумі 1 056 860,11 грн.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Стаття 553 ЦК України передбачає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Згідно із ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором по-руки.
Згідно розрахунку заборгованості, що міститься в матеріалах справи, заборгованість відповідача становить 2 954 564,07 грн, яка складається з : 92 038,01 грн - заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 827,49 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2 033 298,57 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2» (зі змінами) на території України з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19 грудня 2020 р. до 30 квітня 2023 р. установлений карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. N 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 р. N 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 р. N 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
У той же час, у відповідності до п. 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцяти денний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022«Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14 берез-ня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 07 листопада 2022 року, № 58/2023 від 06 лютого 2023 року, № 254/2023 від 01.05.2023 року і діє по цей час.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, на-раховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Також Законом № 2120-ІХ від 15.03.2022 року внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до п. 6--1 розділ IV "Прикінцеві та пере-хідні положення" встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
З зазначеного слідує, що законодавцем звільнено позичальників від відповідальності визначеної статтею 625 ЦПК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 року та такі нарахування підлягають списанню.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що 22.08.2023р.  позивачем відбулося списання пені в сумі 976 438,46 грн на підставі рішення Правління Банку від 27.06.2023р. Отже, залишок заборгованості складає 1 056 860,11грн, і ця сума нарахована до 24.02.2022 року не на підставі ст. 625 ЦК, а на підставі Кредитного договору №Е/У072130 та змін внесених до нього.
Однак, з розрахунку заборгованості, наданого позивачем не вбачається, що позичальник не виконував зобов`язання понад 30 днів саме до 24.02.2022 року.
Належними та допустимими доказами це не підтверджено. 
Прострочення зобов`язань за договором почалися після 24.02.2022 року, що підтверджується розрахунком заборгованості та визнається відповідачем. 
Враховуючи зазначені обставини, підстав для задоволення апеляційної скарги немає. 

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.375 ЦПК України, є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 20 листопада 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 16 лютого 2024 року. 

Головуючий  І.Б. Перепелюк

Судді: Н.К. Височанська 

                                                        І.Н Лисак