ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 лютого 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/19012/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Юрко І.В., суддів:  Білак С.В., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Самарського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року в адміністративній справі №160/19012/23 (головуючий суддя І-ї інстанції - Сліпець Н.Є.) за позовом ОСОБА_1 до Самарського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                          В С Т А Н О В И В :
Позивач 31.07.2023 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Самарського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив:
- визнати протиправною відмову Самарського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надати йому відстрочку від призову за мобілізацією на підставі абз.2 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як громадянину, який навчається у вищому духовному навчальному закладі і здобуває духовну освіту за денної формою навчання;
- зобов`язати Самарський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надати йому  відстрочку від призову за мобілізацією на підставі абз.2 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як громадянину, який навчається у вищому духовному навчальному закладі і здобуває духовну освіту за денною формою навчання шляхом оформлення відповідної довідки за встановленою формою про надання відстрочки від призову за мобілізацією.
В обґрунтування позовних вимог  зазначено, що з 29.08.2022 року  навчається на денному відділенні біблійного факультету релігійної організації «Український Біблійний Інститут при Християнському Центрі співробітництва незалежних громад Церкви Христової в Україні». Позивач вказав, що він, як громадянин який навчається у вищому духовному закладі має пільги, передбачені статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» щодо відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Проте, відповідач  у  наданні такої  відстрочки  йому  відмовив. 

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року адміністративний позов задоволено.
Визнано противоправною відмову Самарського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу другого частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Зобов`язано Самарський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки оформити ОСОБА_1 у встановленому чинним законодавством порядку відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу другого частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку із здобуттям духовної вищої освіти за денною формою навчання, вчинивши відповідний запис у його військово-облікових документах.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про здобуття позивачем освіти у навчальному закладі, бо вказаний заклад не ліцензований у встановленому порядку на провадження освітньої діяльності, тому судове рішення підлягає скасуванню.
Позивач подав відзив на скаргу, в якому просив вимоги скарги залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та  відзиву  на  скаргу, встановила наступне.
Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 29.08.2022 року зарахований студентом першого курсу денної форми навчання Українського біблійного інституту за спеціальністю «Християнський служитель» до Релігійної організації «Український Біблійний Інститут при Християнському Центрі співробітництва незалежних громад Церкви Христової в Україні». Строк закінчення навчання 25.05.2025 року. Ці обставини вбачаються із довідки Релігійної організації «Український Біблійний Інститут при Християнському Центрі співробітництва незалежних громад Церкви Христової в Україні» від 30.05.2023 року вих.№023 про навчання, витягу з наказу Релігійної організації «Український Біблійний Інститут при Християнському Центрі співробітництва незалежних громад Церкви Христової в Україні» від 26.08.2022 року №0031 «Про зарахування на навчання» (а.с.13-15).
Відповідач - Самарський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» повноваження.
29.06.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку з проходженням ним навчання та здобуття освіти. 
Відповідач листом від 14.07.2023 року вих.№4919 відмовив позивачу у наданні відстрочки від призову під час мобілізації, внаслідок відсутності у Релігійної організації «Український Біблійний Інститут при Християнському Центрі співробітництва незалежних громад Церкви Христової в Україні», де навчається позивач, ліцензії на провадження освітньої діяльності.
           Позивач, не погодившись із відмовою відповідача, оскаржив таку відмову до  суду.
Задовольняючи  позовні  вимоги,  суд  першої  інстанції  з  урахуванням  виписки з ЄДРПОУ,  згідно якої основним видом економічної діяльності за КВЕД 94.91  Релігійної організації «Український Біблійний Інститут при Християнському Центрі співробітництва незалежних громад Церкви Христової в Україні» є діяльність релігійних організацій,  дійшов  висновку,  що позивач є студентом у вищому духовному навчальному закладі і за положеннями частини другої статті 11 Закону України №987-XII на таких осіб розповсюджуються пільги щодо відстрочення проходження військової служби, оподаткування, включення часу навчання до трудового стажу в порядку і на умовах, встановлених для студентів та учнів державних навчальних закладів.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частиною п`ятою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).
Відповідно частини дев`ятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Згідно статті 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку).
Відстрочка від призову на строкову військову службу визначена положеннями статті 17 даного закону, а саме: відстрочка від призову на строкову військову службу надається призовникам за рішенням районної (міської) призовної комісії відповідно до цього Закону за сімейними обставинами, станом здоров`я, для здобуття освіти та продовження професійної діяльності.
Відповідно до частини восьмої статті 17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції на  час  правовідносин) відстрочка від призову на строкову військову службу надається призовникам за рішенням районної (міської) призовної комісії відповідно до цього Закону за сімейними обставинами, станом здоров`я, для здобуття освіти та продовження професійної діяльності.
Згідно  із  частиною 8 статті 17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції на  час  правовідносин) відстрочка від призову на строкову військову службу для здобуття освіти на весь період навчання надається громадянам призовного віку, які навчаються:
-   у закладах загальної середньої освіти III ступеня та професійної (професійно-технічної) освіти з денною формою навчання. У разі досягнення такими призовниками 21-річного віку відстрочка втрачає силу;
-  у закладах фахової передвищої освіти з денною формою навчання, у тому числі під час здобуття початкового рівня (короткого циклу) та першого (бакалаврського) рівня вищої освіти за програмами ступеневої системи освіти;
-  у закладах фахової передвищої та/або вищої освіти з денною формою навчання, у тому числі під час здобуття наступного ступеня освіти;
-  у закладах середньої або вищої духовної освіти з денною формою навчання;
-  в інтернатурі, аспірантурі або докторантурі з відривом або без відриву від виробництва.
Відповідно частини дев`ятої статті 17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» право на відстрочку від призову на строкову військову службу для здобуття освіти також мають громадяни України, які в рамках міжнародних договорів України навчаються у закладах освіти інших держав.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. Також, Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено та триває мобілізація.
Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року №3543-ХІІ (далі по тексту – Закон №3543) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Статтею 22 Закону №3543 визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Поряд з цим статтею 23 Закону №3543 передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Частина перша вказаної статті визначає випадки, за яких не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані.
Відповідно до положень абз. 2 частини третьої статті 23 Закону №3543   призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.
Таким чином, студенти, які навчаються на очній формі у передвищому або професійно-технічному або вищому навчальному закладі, мають право на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією при наявності відповідного документального підтвердження цієї підстави.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року №154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі по тексту -Положення №154), відповідно до п.1 якого територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Пунктом 8 Положення №154 визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, у виконанні завдань з підготовки та ведення територіальної оборони, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Відповідно до пункту 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема:
ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;
розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 року №921 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних (далі  по тексту - Порядок №921).
Відповідно до пункту 2 Порядку №921 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій щодо фіксації, накопичення та аналізу військово-облікових даних призовників і військовозобов`язаних із відображенням їх у військово-облікових документах, а також здійснення контролю за дотриманням призовниками і військовозобов`язаними, посадовими особами державних органів, підприємств, установ та організацій встановлених правил військового обліку.
Згідно із пунктом 16 Порядку №921 військовий облік ведеться на підставі паспорта громадянина України та таких військово-облікових документів:
для призовників - посвідчення про приписку до призовної дільниці;
для військовозобов`язаних - військового квитка або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.
Зазначене дає підстави для висновку, що, за наведених обставин, під час дії мобілізації вирішення питання про надання відстрочки від призову на військову службу покладено саме на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Відтак, з метою реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації для здобуття освіти особа повинна надати відповідний доказ з приводу того, що вона є здобувачем професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються саме за денною або дуальною формами здобуття освіти, за наслідками якого відповідними військовими органами комплектування та соціальної підтримки за місцем військового обліку приймається рішення про наявність у особи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації для здобуття освіти, про що вчиняється ними відповідний запис у військово-облікових документах - посвідченні про приписку до призовної дільниці чи відмітка у військовому квитку.
Відповідно до п.7 частини першої статті 1 Закону України «Про вищу освіту», заклад вищої освіти, це окремий вид установи, яка є юридичною особою приватного або публічного права, діє згідно з виданою ліцензією на провадження освітньої діяльності на певних рівнях вищої освіти, проводить наукову, науково-технічну, інноваційну та/або методичну діяльність, забезпечує організацію освітнього процесу і здобуття особами вищої освіти, післядипломної освіти з урахуванням їхніх покликань, інтересів і здібностей 
Згідно із статтею 2 Закону України «Про вищу освіту» встановлено, що законодавство України про вищу освіту базується на Конституції України і складається із законів України «Про освіту», «Про наукову і науково-технічну діяльність», цього Закону та інших нормативно-правових актів, міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.
За приписами частини першої статті 22 Закону України «Про вищу освіту» юридична особа має статус закладу освіти, якщо основним видом її діяльності є освітня діяльність.
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 Розділу ІІ Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, затверджене Наказом Міністерства освіти і науки України від 08 червня 2018 року № 620, визначено Єдина державна електронна база з питань освіти (далі - ЄДЕБО) функціонує з метою забезпечення:
- електронного ліцензування освітньої діяльності (оформлення, подання документів до органу ліцензування та отримання відповідного рішення у електронному вигляді), органом ліцензування яких є розпорядник ЄДЕБО, відповідно до ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності, затверджених у встановленому законодавством порядку;
- акредитації освітніх програм, спеціальностей, напрямів підготовки у встановленому законодавством порядку;
Апеляційний суд зауважує, що згідно виписки з ЄДРПОУ основним видом діяльності юридичної особи Релігійна організація «Український Біблійний Інститут при Християнському Центрі співробітництва незалежних громад Церкви Христової в Україні» (25954605), є діяльність релігійних організацій (код 94.91) (а.с.26).
Згідно виписки з ЄДРПОУ основним видом діяльності юридичної особи  Релігійна організація «Християнський Центр співробітництва незалежних громад Церкви Христової в Україні» (25928186), також є діяльність релігійних організацій (код 94.91) (а.с.25).
Інших видів діяльності, у тому числі КВЕД - 85 «Освіта» та підпунктів до нього у вказаних Релігійних організаціях не зареєстровано.
Відтак, вказана Релігійна організація «Український Біблійний Інститут при Християнському Центрі співробітництва незалежних громад Церкви Христової в Україні»  не зареєстрована як навчальний заклад, у зв`язку з чим не наділена правом проводити освітню діяльність, бо не внесена до електронного ліцензування освітньої діяльності відповідно до ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності, затверджених у встановленому законодавством порядку та не має електронного ліцензування освітньої діяльності.
Висновок суду першої інстанції щодо визнання протиправною відмову Самарського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надати ОСОБА_1 відстрочу від призову за мобілізацією та зобов`язання відповідача надати відстрочку від призову за мобілізацією позивачу, як громадянину, який навчається у вищому духовному навчальному закладі і здобуває духовну освіту за денної формою навчання, колегія суддів вважає помилковим  з  наведених  вище  обставин.
Відтак, зазначені позовні вимоги є не обґрунтованими та задоволенню не  підлягають.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановлені рішення допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні  позовних вимог.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
          
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Самарського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року в адміністративній справі №160/19012/23 задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року в адміністративний справі №160/19012/23 скасувати.
У задоволені позову ОСОБА_1 до Самарського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку  безпосередньо  до Верховного  Суду  протягом  тридцяти  днів.    

Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров