ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 лютого 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/5991/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Коршуна А.О., Чепурнова Д.В.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року
у адміністративній справі №280/5991/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 

                                                        ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей за період з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022 та з 01.06.2022 по 25.06.2022 в розрахунку до 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, та зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей за період з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022 та з 01.06.2022 по 25.06.2022 в розрахунку до 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем по справі з підстав його необґрунтованості та незаконності, що на переконання відповідача сталося внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають суттєве значення для об`єктивного вирішення справи та обґрунтування судом рішення на неправильному застосуванні норм матеріального права і на висновках, які фактично не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити рішення про відмову у задоволені вимог позивача. 
Апеляційна скарга відповідача тим, що позивач хоча і проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , але у той же час він був наказом начальника Прикордонного загону від 07.04.2022 № 5-вв відряджений до оперативного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з метою прийняття участі у заходах. Відповідно, за період перебування позивача у службовому відрядженні з 07.04.2022 по 27.06.2022, саме Військова частина НОМЕР_3 мала б щомісячно до 5 числа повідомляти Військову частину НОМЕР_2 про безпосередню участь позивача у бойових діях або заходах, оскільки таких повідомлень від Військової частини НОМЕР_3 до яких додатком був би Список із підтвердженням безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах за квітень-червень 2022 у складі військової частини НОМЕР_3 у формі, визначеній додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168», на адресу Військової частини НОМЕР_1 не надходило, відповідач вважає, що участь позивача у бойових діях або заходах в повній мірі не підтверджена у порядку, який визначався Наказом №164-АГ, що підтверджує відсутність у військової частини НОМЕР_1 правових підстав для здійснення нарахування та виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі за період спірних правовідносин.
Наголошуючи на відсутності правових підстав визнавати встановленою у даному випадку бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , відповідач посилається на судову практику у аналогічних справах, зокрема, на рішення адміністративних судів у справі №№ 580/3254/23, 360/691/23, 200/232/23, 120/5510/23, 160/8928/23, 140/20148/23, та на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.11.2023 у справі №160/8928/23, яким скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2023 року в адміністративній справі № 160/8928/23 та відмовлено у задоволенні позову.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилаючись на принцип правової визначеності, якому суперечать позиція апелянта у цій справі вказує, що бездіяльність відповідача або третьої особи щодо не отримання або направлення довідки про участь позивача у бойових діях - не може мати негативні наслідки для позивача, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди, тим паче, що матеріали справи містять докази участі позивача у бойових діях.
На спростування доводів апеляційної скарги відповідача, позивач вказує, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (із змінами) та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України видавався наказ №164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від №168»  (який втратив чинність на підставі наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від №168»), яким було визначено термін «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та райони ведення бойових дій та склад органів та підрозділів Держприкордонслужби, які приймали участь у бойових діях визначати наказом Голови Державної прикордонної служби України у відповідності до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України, а також було встановлено перелік документів, якими підтверджується безпосередня участь військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів (бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтового журналу) або журнал ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постові відомості (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл); рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням, військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах).
При цьому, позивач наголошує, що під час розгляду справи, Запорізьким окружним адміністративним судом встановлено, що безпосередню участь позивача у бойових діях або заходах і право на виплату спірної додаткової винагороди за періоди з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022 та з 01.06.2022 по 25.06.2022 р. - не ставиться під сумнів, а відповідно, право позивача не може порушуватися (залишатися нереалізованим) через формальні недоліки, які не залежать від його волі, зокрема, через те, що відповідачу не було надіслано інформації за встановленою формою та у передбачені строки, як цього вимагає пункт 4 Наказу № 164-АГ, що й стало перешкодою для виплати позивачу спірної додаткової винагороди.
Правильними позивач вважає також висновки суду першої інстанції про те, що оформлена відносно позивача довідка від 05.08.2022 №1804 (видана на підставі бойового розпорядження Адміністрації державної прикордонної служби України 02.04.2022 N° 56 гриф) є достовірним та достатнім доказом безпосередньої участі позивача (відрядженого військовослужбовця) у бойових діях або заходах, а відтак підтверджує його право на виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі за періоди з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022 та з 01.06.2022 по 25.06.2022, у зв`язку з чим суд правильно визнав, що порушення прав позивача сталося саме внаслідок бездіяльності військової частини НОМЕР_3 , допущеної у зв`язку з невиконанням формальних процедур, необхідних для реалізації права позивача на отримання належного йому грошового забезпечення у повному обсязі.
Крім того, позивач вважає, що наявна у матеріалах справи довідка є належним доказом участі у бойових діях позивача, тим більш, що будь-яких доказів зворотного матеріали справи не містять.
Заслухавши доповідь головуючого у справі судді, обговоривши доводи апеляційної скарги відповідача та відзиву позивача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність застосування до них норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги і про необхідність залишення рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з нижченаведеного
Судом першої інстанції встановлено, що наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта В`ячеслава Семенова Південного регіонального управління від 07.04.2022 №5-вв «Про відрядження пов`язані з виконанням заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії» позивача направлено у службове відрядження до оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з 07.04.2022 з метою прийняття участі у заходах. Підставою для відрядження позивача було бойове розпорядження Адміністрації державної прикордонної служби України від 02.04.2022 №56-Т (а.с.16 зворот), а наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова Південного регіонального управління від 27.06.2022 №37-вв «Про відрядження пов`язані з виконанням заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії» позивача з метою прийняття участі у заходах з 27 червня 2022 року було направлено у службове відрядження до НОМЕР_5 прикордонного загону, який перебуває в оперативному угрупуванні військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », і підставою для цього став  бойовий наказ Адміністрації державної прикордонної служби України від 20.06.2022 №99/гриф (а.с.17).
Як з`ясовано судом, відповідно до виданої 05.08.2022 Військовою частиною НОМЕР_3 Державної прикордонної служби України довідки №1804 (а.с.13), молодший сержант ОСОБА_1 , який проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 на підставі бойового розпорядження Адміністрації державної прикордонної служби України від 02.04.2022 №56гриф, приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022 та з 01.06.2022 по 25.06.2022.
Разом з тим, з інформації про грошове забезпечення позивача за 2022 рік (а.с.32 зворот) встановлено, що позивачу виплачувалася додаткова винагорода відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022: у квітні 2022 року - в розмірі 16451,61 грн., у за період з травня по червень та у жовтні 2022 року - по 30000,00 грн., у вересні 2022 року – у розмірі 21290,32 грн., у листопаді 2022 року – 16451,61 грн., у грудні – 60000,00 грн.
Проте, позивачем ініційовано спір у цій справі  зазначає, що він має право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей за період з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022 та з 01.06.2022 по 25.06.2022.
Однак, у зв`язку з тим, що така винагорода у належному розмірі не виплачена, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, спираючись на положення:  частин 1-3 ст.1, ст.2, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон №2232-XII); пункти 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – постанова № 704); Інструкції «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року №558 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за №854/32306; п.1 постанови Кабінету Міністрів України №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - постанова №168); пунктів 1, 2, 3, 4, 5, 12 наказу Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 31.03.2022 №164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі - наказ №164) - суд першої інстанції правильно акцентував увагу на тому, що  підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн. є наказ командира, який видається, у разі, якщо особи беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби). При цьому, документальним підтвердженням такої участі є один із наступних документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл); рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням, військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Як встановлено судом, відповідно до наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта В`ячеслава Семенова Південного регіонального управління від 07.04.2022 №5-вв «Про відрядження пов`язані з виконанням заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії» позивача направлено у службове відрядження до оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", з 07.04.2022 з метою прийняття участі у заходах на підставі бойового розпорядження Адміністрації державної прикордонної служби України від 02.04.2022 №56-Т.
В подальшому, наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта В`ячеслава Семенова Південного регіонального управління від 27.06.2022 №37-вв «Про відрядження пов`язані з виконанням заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії» позивача направлено у службове відрядження до НОМЕР_5 прикордонного загону, який перебуває в оперативному угрупуванні військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з 27 червня 2022 року з метою прийняття участі у заходах па підставі бойового наказу Адміністрації державної прикордонної служби України від 20.06.2022 №99/гриф.
Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_3 від 05.08.2022 №1804 молодший сержант ОСОБА_1 , який проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022 та з 01.06.2022 по 25.06.2022.
Отже, зважаючи на наявність бойового розпорядження від 02.04.2022 №56 гриф та довідки від 05.08.2022 №1804, суд дійшов висновку, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях в період з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 25.06.2022 та відповідно має право на отримання збільшеної виплати додаткової винагороди до 100000 грн. відповідно до Постанови №168.
Колегія суддів визнає обґрунтованим врахування судом першої інстанції того, що на момент виникнення спірних правовідносин (квітень - червень 2022 року), постанова Кабінету Міністрів України №168 не містила норми, яка б передбачала визначення керівниками відповідних міністерств та державних органів порядку і умов виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою. Такі зміни було внесено постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793. Зокрема, постанову Кабінету Міністрів України №168 доповнено пунктом 2-1 наступного змісту: «Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів». Більш того, пунктом 1 постанови № 168 чітко встановлено, що виплата винагороди до 100000 грн. здійснюється військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, тобто підставою є прийняття участі у відповідних заходах.
За наведених обставин, колегія суддів вважає правильним не врахування судом першої інстанції доводів відповідача про те, що підставою для нарахування додаткової винагороди позивачу у спірному випадку є виключно списки, які мали направлятись військовою частиною, у відрядженні якої перебував позивач. Дійсно, такі списки мають бути подані, але вони не є визначальною чи єдиною підставою для виплати.
Як правильно наголосив суд першої інстанції, підставою для виплати відповідно до постанови №168 є саме наказ командира, якому передує документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, яким є один з таких документів: - бойовий наказ (бойове розпорядження); - журнал бойових дій (вахтового журналу) або журнал ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл); - рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням, військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах. Тобто, для виплати винагороди до 100000 грн. має бути підтверджена документально участь військовослужбовця у бойових діях.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що стосовно позивача наявне бойове розпорядження від 02.04.2022 №56 гриф та довідка від 05.08.2022 №1804, які підтверджують періоди участі позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей у період з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 25.06.2022.
Проте, відповідний наказ про виплату встановленої п.1 постанови №168 винагороди, стосовно позивача не був виданий, хоча саме відповідач (Військова частина НОМЕР_2 ) зобов`язаний виплатити допомогу за наявності визначених умов та не вправі вирішувати це питання на власний розсуд у випадку наявності підстав для отримання такої допомоги.
Враховуючи наведене вище, та з огляду на не наведення відповідачем При цьому, відповідачем обставини, які б свідчили про наявність перешкод для виплати позивачу додаткової винагороди за період з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022, з 01.06.2022 по 25.06.2022, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей за період з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022 та з 01.06.2022 по 25.06.2022 в розрахунку до 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Обираючи спосіб відновлення порушеного права позивача, суд першої інстанції правильно виходив з гарантованого ст.1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини принципів верховенства права та ефективності його захисту. Відповідно, суд з метою поновлення судовим рішенням прав позивача без необхідності додаткових його звернень та виконання будь-яких інших умов для цього, обґрунтовано визнав за необхідне зобов`язати відповідача вчинити певні дії задля відновлення прав позивача  порушених допущеною суб`єктом владних повноважень протиправною бездіяльністю , а саме, шляхом зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, встановлену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей за період з 07.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 31.05.2022 та з 01.06.2022 по 25.06.2022 в розрахунку до 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Підсумовуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів визнає законними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції у цій справі, які не спростовані доводами апеляційної скарги відповідача, що є підставою для залишення вимог апеляційної скарги без задоволення, а  рішення суду першої інстанції - без змін 
Керуючись ст.ст.    242, 315, 316, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

                                                         П о с т а н о в и в:

          Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1  – залишити без задоволення
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов