ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 січня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/9781/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро 
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Іванівка"
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року
у справі № 160/9781/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іванівка"
до Державної служби України з безпеки на транспорті
про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:
У травні 2023 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Іванівка" звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №357929 від 12.04.2023, винесену Державною службою України з безпеки на транспорті в особі її територіального органу (структурного підрозділу) відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі №160/9781/23 в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Іванівка" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови – відмовлено. 
Судом зазначено, що ст. 49 Закону № 2344-III передбачено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення перевезень. До переліку інших документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, передбачених законодавством віднесено, зокрема, в даному випадку, картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом (п. 3.3 Інструкції № 385). Непред`явлення під час проведення перевірки, зазначених у статті 48 Закону № 2344-III документів, на підставі яких здійснюються внутрішні перевезення вантажів, свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону № 2344-ІІІ. Судом досліджено, що позивач надавав послуги з перевезення вантажів без оформлення усіх документів, які передбачені для автомобільного перевізника статтею 48 Закону №2344-III, а тому допустив порушення законодавства про автомобільний транспорт і до нього правомірно на підставі абзацу третього частини першої статті 60 Закону №2344-III застосована санкція у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, згідно якої  просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 160/9781/23, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Скаржник вказує, що згідно законодавства контрольний пристрій (тахограф), карта та тахокарта не є документами. Зазначає, що Закон України «Про автомобільний транспорт» чітко не вимагає від суб`єктів господарювання для здійснення внутрішніх перевезень вантажів обов`язкову наявність контрольного пристрою (тахографу), картки, або тахокартки, та не передбачає відповідальність за їх відсутність. Вважає, що обов`язок ведення реєстраційних листків режиму праці та відпочину, тахокарт, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, та відповідальність за недотримання таких вимог, покладений на водіїв, які здійснюють саме міжнародні автомобільні перевезення. Звертає увагу, що ним дотримано режим праці та відпочинку водіїв та не допущено порушення Положення №340.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 27.03.2023 ОСОБА_1 водій ТОВ «ІВАНІВКА», здійснював внутрішні вантажні перевезення за маршрутом: вул. Центральна, буд. 21Б, с. Світлогірське, Криничанський район, Дніпропетровська обл. Електрозаводська, буд. 5Б, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл. автомобілем MAN TGX 18.440; номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «ІВАНІВКА» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та відповідно до договору про надання послуг ТОВ «ЗЕРНОВА ПЛЮС» №0103/1 від 01.03.2021.
27.03.2023 старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті Лемешев А.В. та головним спеціалістом Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській Державної служби України з безпеки на транспорті Абраменко В.О. при здійсненні перевірки (місце перевірки: 916 км + 897м а/д м-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине (через місто Кропивницький), складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №355845 від 27.03.2023, в якому зазначено, що під час перевірки виявлено порушення статті 34 Закону №2344-III, перевізник не забезпечив виконання цього закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів у сфері перевезення вантажів, а саме: відсутня особиста карта водія ОСОБА_1 , чим порушені вимоги пункту 3.3. наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010, у тому числі порушення, відповідальність передбачена статтею 60 Закону №2344-III, частиною 1 абз. 3 - перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону №2344-III, а саме: відсутня особиста картка водія ОСОБА_1 .
Відповідач рекомендованим листом направив повідомлення про розгляд справи від 30.03.2023 №20903/23/24-23, який відбувся 12.04.2023.
Факт направлення підтверджується списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, з якого вбачається, що повідомлення про розгляд  справи позивачу  направлено 04.04.2023, що підтверджується трекінгом АТ «УКРПОШТА» №0600025361129.
Відповідно до трекінгу поштових відправлень з офіційного сайту АТ «УКРПОШТА», даний лист з рекомендованим повідомленням № 0600025361129 відправлено отриманий позивачем 07.04.2023.
12.04.2023 Державною службою України з безпеки на транспорті, в особі його територіального органу - відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної України з безпеки на транспорті винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №357929 від 12.04.2023 в розмірі 17000 грн.
Вважаючи спірну постанову протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 2344-III).
Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
В силу частини сьомої статті 6 Закону № 2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, серед інших: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; контроль за здійсненням міжнародних перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у пунктах видачі дозволів автомобільним перевізникам України.
Приписами частини чотирнадцятої статті 6 Закону № 2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Згідно з частинами сімнадцятої-двадцятої статті 6 Закону № 2344-III рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право: використовувати спеціалізовані автомобілі; використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку; супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; здійснювати опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Порядок № 1567).
За приписами пункту 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Згідно з частинами першою-другою статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Водночас перелік необхідних документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не є вичерпним, оскільки статтею 48 Закону № 2344-III визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.
Відповідно до приписів частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, передбачено штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з пунктом 2.4 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року № 385 (далі - Інструкція № 385), транспортні засоби, призначені для перевезення небезпечних вантажів, обладнують тахографами з урахуванням положень пунктів 2.1 - 2.3 цього розділу та відповідно до законодавства щодо встановлення вимог до конструкцій таких транспортних засобів.
Відповідно до пункту 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:
забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;
своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;
використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;
має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994_016), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;
у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);
у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що за відсутності документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення, передбачених статтею 48 Закону № 2344-III зокрема, для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
При цьому, до переліку інших документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, передбачених законодавством віднесено, зокрема, в даному випадку, картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом (п. 3.3 Інструкції № 385).
Аналогічний висновок вказано Верховним Судом у постановах від 12 жовтня 2023 року у справі № 120/554/23, від 16 серпня 2023 року у справі № 160/12371/22.
Відтак, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що картка водія не є документом, а Закон України «Про автомобільний транспорт» не передбачає відповідальність за її відсутність.
Матеріалами справи підтверджено, що 12.04.2023 Державною службою України з безпеки на транспорті винесено спірну постанову №357929 від 12.04.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача в розмірі 17000 грн., відповідно до положень абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону №2344-III.
Так, згідно змісту спірної постанови позивач допустив 27.03.2023 року порушення ст. 48 Закону №2344-III, що підтверджується актом №355845 від 27.03.2023 року. 
В свою чергу, матеріали справи містять акт №355845 від 27.03.2023, складений старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті Лемешев А.В. та головним спеціалістом Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській Державної служби України з безпеки на транспорті Абраменко В.О. при здійсненні перевірки (місце перевірки: 916 км + 897м а/д м-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине (через місто Кропивницький), зі змісту якого вбачається, що позивач, як перевізник, не забезпечив виконання законодавства у сфері перевезення вантажів, а саме: відсутня особиста карта водія ОСОБА_1 , чим порушені вимоги пункту 3.3. наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010, відповідальність передбачена абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону №2344-III - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону №2344-III, а саме: відсутня особиста картка водія ОСОБА_1 ..
Апеляційним судом досліджено, що позивач не подав до матеріалів справи докази, які б спростовували наявність порушення, виявленого посадовими особами відповідача.
Відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що позивач надавав послуги з перевезення вантажів без оформлення усіх документів, які передбачені для автомобільного перевізника статтею 48 Закону №2344-III, а тому допустив порушення законодавства про автомобільний транспорт і до нього правомірно на підставі абзацу третього частини першої статті 60 Закону №2344-III застосована санкція у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Апеляційний суд відхиляє аргументи скаржника про те, що обов`язок водія мати при собі картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом, покладений на водіїв, які здійснюють саме міжнародні автомобільні перевезення, оскільки згідно п.1.3 Інструкції №385 дія цієї інструкції поширюється на усіх суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Таким чином, колегія суддів вважає, що спірна постанова відповідача є правомірною. В свою чергу зворотні доводи скаржника свого підтвердження не знайшли.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Іванівка"   - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 160/9781/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко