ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 лютого 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/8551/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Головко О.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «УНКО» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року (суддя Луніна О.С.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УНКО» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УНКО» звернулося до суду із адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій просило:
скасувати постанову № 357851 Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 05.04.2023 року, про застосування адміністративно-господарського штрафу до ТОВ «УНКО»;
скасувати постанову № 357852 Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 05.04.2023 року, про застосування адміністративно-господарського штрафу до ТОВ «УНКО».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «УНКО» був взятий в оренду автомобільний транспорт, який переданий в суборенду ТОВ «ДЕСТАН ПЛЮС». На підприємстві ТОВ «УНКО» відсутній автомобільний транспорт, а також відсутні наймані працівники, а саме, водії для автомобільного транспорту. Підприємство ТОВ «УНКО» не займається автомобільними перевезеннями у розумінні ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт». Для підтвердження зазначених обставин, позивач надає копію Договору № 30/09-22 суборенди техніки від 30.09.2022 що укладений між ТОВ «УНКО» та ТОВ «ДЕСТАН ПЛЮС». Згідно п. 1.1 договору, в порядку та на умовах, визначених договором, орендар передає, а суборендар приймає у тимчасове платне користування транспортні засоби, назва, марка, модель, номер державної реєстрації яких визначені у додатках до цього договору (надалі - техніка), які є його невід?ємними частинами. Відповідно до п. 1.2 договору, техніка передається суборендарю для використання (експлуатації) її у відповідності до цільового (функціонального) призначення та умов цього договору. Використання техніки з іншою метою не допускається. Згідно п. 2.2 договору, техніка вважається переданою орендарем та прийнятою суборендарем з моменту підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі. При цьому, позивачу не відомо, який з переданих в суборенду транспортних засобів скоїв правопорушення. У зв`язку з господарськими відносинами з ТОВ «ДЕСТАН ПЛЮС» останньому виставляються акти наданих послуг, які прийняті ТОВ «ДЕСТАН ПЛЮС» в повному обсязі. На даний час існує заборгованість зі сплати за надані послуги, акт звірки взаємних розрахунків за період 03.10.2022 - 31.03.2023 надано в якості доказу. Відповідно до п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об?єктів, які пов?язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку). Об?єктами оподаткування і об?єктами, пов?язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов?язки щодо сплати податків та зборів. Такі об?єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом ПКУ, Платник податків зобов?язаний повідомляти про всі об?єкти оподаткування і об?єкти, пов?язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків. Форму повідомлення про об?єкти оподаткування або об?єкти, пов?язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою № 20-оп визначено у додатку 11 до Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588. У повідомленні за формою № 20-ОП надається інформація про всі об?єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду. Для підтвердження інформації про передання об?єктів в оренду, позивач надає повідомлення за формою 20-ОП, яка подається до контролюючого органу та, за який сплачується податок.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «УНКО» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов  відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій   апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що на підприємстві ТОВ «УНКО» відсутній автомобільний транспорт, а також відсутні наймані працівники, а саме, водії для автомобільного транспорту. Підприємство ТОВ «УНКО» не займається автомобільними перевезеннями у розумінні ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт». Для підтвердження зазначених обставин, позивач надає копію Договору № 30/09-22 суборенди техніки від 30.09.2022 що укладений між ТОВ «УНКО» та ТОВ «ДЕСТАН ПЛЮС». При цьому, позивачу не відомо, який з переданих в суборенду транспортних засобів скоїв правопорушення. У зв`язку з господарськими відносинами з ТОВ «ДЕСТАН ПЛЮС» останньому виставляються акти наданих послуг, які прийняті ТОВ «ДЕСТАН ПЛЮС» в повному обсязі.
Відповідач, у відзиві на апеляційну скаргу, заперечив проти задоволення її вимог, посилаючись на законність та обґрунтованість прийнятого судом першої інстанції рішення, яким відмовлено у задоволені позовних вимог.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що на підставі направлення на рейдову перевірку № 015128 від 13.02.2023, посадовими особами Укртрансбезпеки 16.02.2023 року проводилась рейдова перевірка на автодорозі Р51 Мерефа-Лозова-Павлоград.
Під час проведення рейду, були зупинені: транспортний засіб марки DAF державний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортний засіб марки DAF державний номер НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 .
За результатом перевірки, посадовими особам Держтрансбезпеки складено Акти № 327707 та № 327708 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 16.02.2023 аналогічного змісту, якими під час перевірки виявлено порушення ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», у тому числі, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: «абз. 3 ч. 1 перевезення вантажу згідно накладної без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 цього Закону, а саме на момент перевірки відсутня товарно-транспортна накладна встановленої форми, п. 11.1 наказу Мінтрас України № 363 від 14.10.1997 роздруківка даних роботи тахографа за 16.02.2023 (водій не використовує особисту карту водія) п. 3.3 наказу МТЗУ № 385 від 14.10.2010».
У актах перевірки містяться відмітки водіїв про те, що з актом вони ознайомлені та їх особистий підпис.
У вказаних актах зазначено, що транспортні засоби належать ТОВ «Євробуд Плюс».
ТОВ «Євробуд Плюс» листом № 2103/3 від 21.03.2023 повідомило Державний нагляд (контроль) безпеки на транспорті у Дніпропетровській області про наступне: «Згідно доданих актів вони складені на марки автомобіль DAF НОМЕР_1 та автомобіль марки DAF НОМЕР_3 в яких зазначена належність автомобілів, а саме ТОВ «Євробуд Плюс». Однак, між ТОВ «Євробуд Плюс» та ТОВ «УНКО» 30.09.2022 укладений договір № 3009/2022 оренди транспорту, згідно якого автомобіль марки DAF НОМЕР_1 та автомобіль марки DAF НОМЕР_3 перебувають в оренді у ТОВ «УНКО», а тому ТОВ «Євробуд Плюс» не є суб?єктом під час вирішення питання про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Згідно довідки ТОВ «Євробуд Транс» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є працівниками ТОВ «Євробуд Плюс». В якості підтвердження зазначених обставин надаю копію договору № 3009/2022 від 30.09.2022, з актами прийому передачі транспортних засобів.»
29.03.2023 Укртрансбезпека направила на офіційну електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «УНКО» повідомлення про розгляд справи, в якому зазначено, що 05.04.2023 з 10 год.00 хв. до 15 год 00хв. у приміщенні Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська, 24, ІІ поверх, каб. 209 відбудеться розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі акту № 327707 від 16.02.2023, акту № 327708 від 16.02.2023.
05.04.2023 в. о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби з безпеки на транспорті прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 357851, якою, за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», що підтверджується актом № 327707 від 16.02.2023, з Товариства з обмеженою відповідальністю «УНКО» стягнуто адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн.
Крім того, 05.04.2023 в. о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби з безпеки на транспорті прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 357852, якою, за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», що підтверджується актом № 327708 від 16.02.2023, з Товариства з обмеженою відповідальністю «УНКО» стягнуто адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вважав доведеним відповідачем факт порушення позивачем вимог ст. 48 Закону «Про автомобільний транспорт», що полягало у відсутності у водія на момент перевірки товарно-транспортної накладної встановленої форми, п. 11.1 наказу Мінтрас України № 363 від 14.10.1997 роздруківки даних роботи тахографа за 16.02.2023 п. 3.3 наказу МТЗУ № 385 від 14.10.2010», що в свою чергу свідчить про правомірність накладення на Товариства з обмеженою відповідальністю «УНКО»  адміністративно-господарських санкцій на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону «Про автомобільний транспорт». 
Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступе.
Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Законом України «Про автомобільний транспорт»; Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (Порядок № 1567); Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими Наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 № 363 (далі – Правила № 363); Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 24.06.2010 № 385, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за № 946/18241 (далі – Інструкція № 385); Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.06.2010 № 340, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106 (далі – Положення № 340).
За приписами ч. 12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначено Порядком № 1567.
Пунктами 2, 3 Порядку № 1567 визначено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі – транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі – органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Абзацом 1 пункту 4 Порядку № 1567 встановлено, що державний контроль на автомобільному транспорті (далі – державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі – посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Пунктом 14 Порядку № 1567 обумовлено, що рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Пунктом 15 Порядку № 1567 обумовлено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм вимог Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Положеннями ст. 18 Закону України «Про автомобільний транспорт» регламентовано, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:
- організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;
- здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;
- забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;
- здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю. Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.
Таким чином, в розумінні вказаної норми контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися роботодавцем.
Як визначено частинами 1 та 2 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Водій транспортного засобу зобов`язаний, зокрема, мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень (ч. 2 ст. 49 Закону України «Про автомобільний транспорт»).
Разом з тим, порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів визначає Інструкція № 385, яка поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі) (п. 1.3. Інструкції № 385).
Пунктом 1.4. Інструкції № 385 визначено поняття термінів, зокрема:
- контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;
- картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі;
- тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (далі – ЄУТР).
Пунктом 2.4. Інструкції № 385 встановлено, що транспортні засоби, призначені для перевезення небезпечних вантажів, обладнують тахографами з урахуванням положень пунктів 2.1-2.3 цього розділу та відповідно до законодавства щодо встановлення вимог до конструкцій таких транспортних засобів.
Пунктом 3.3 Інструкції № 385 зазначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:
- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;
- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;
- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;
- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994_016), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;
- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);
- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, статті 18 Закону України «Про автомобільний транспорт» та з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв колісних транспортних засобів Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.06.2010 № 340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010 року за № 811/18106 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів.
Пунктами 6.1., 6.2. та 6.3. Положення № 340 передбачено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни. Водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, повинен мати при собі заповнені тахокарти, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом, а у разі керування транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, водій веде індивідуальну контрольну книжку водія.
За відсутності документів, зокрема, в даному випадку, роздруківки даних роботи тахографа та особистої картки для цифрового тахографу, на підставі яких виконуються вантажні перевезення, до осіб, які здійснюють перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
Непред`явлення вказаних документів під час проведення перевірки свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування санкцій, визначених ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Положеннями ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Висновок до якого дійшла колегія суддів, відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 11.02.2020 по справі № 820/4624/17.
Матеріалами справи встановлено, що за результатом перевірки, посадовими особам Держтрансбезпеки складено Акти № 327707 та № 327708 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 16.02.2023 аналогічного змісту, якими під час перевірки виявлено порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у тому числі, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: «абз 3 ч. 1 перевезення вантажу згідно накладної без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 цього Закону, а саме на момент перевірки відсутня товарно-транспортна накладна встановленої форми, п. 11.1 наказу Мінтрас України № 363 від 14.10.1997 роздруківка даних роботи тахографа за 16.02.2023 (водій не використовує особисту карту водія) п. 3.3 наказу МТЗУ № 385 від 14.10.2010». 
Отже, під час перевірки у водія ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були відсутні роздруківка даних роботи тахографа, що свідчило про невикористання водіями особистої картки до цифрового тахографа, які відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та   п. 3.3. Інструкції № 385 повинні знаходитись у водія і повинні надаватись для перевірки.
Суд апеляційної інстанції враховує, що позивачем не спростовано встановлене рейдовою перевіркою порушення вимог законодавства в частині неоформлення індивідуальної контрольної книжки водія, оскільки відповідного документу не було надано ані під час перевірки, ані під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій.
Непред`явлення під час проведення перевірки, зазначених у статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення, свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Наведені висновки відповідають правовій позиції, викладеної Верховним Судом в постанові від 16.08.2023 у справі №160/12371/22.
Щодо твердження відповідача про відсутність на момент проведення перевірки у водія товарно-транспортної накладної, заповненої належними чином, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до Правил № 363, товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля є основними документами на перевезення вантажів.
Пунктом 11.1. Правил № 363 встановлено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.
Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.
Дослідженням товарно-транспортної накладної від 16.02.2023, наданої відповідачем до відзиву, встановлено, що  в останній відсутня інформація про найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника, натомість міститься інформація про постачальника «Прат Кривий Ріг Цемент».
При цьому, при оформленні ТТН без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до Правил № 363, найменування Перевізника, Замовника, Вантажовідправника, Вантажоодержувача є самостійною (окремою) інформацією, яка має бути у наявності у такій ТТН.
З аналізу вказаної ТТН в межах спірних правовідносин вбачається її невідповідність вимогам п. 11.1. Правил № 363, оскільки в ній відсутня відомість про Перевізника, відповідального за перевезення вантажів автомобільним транспортним засобом, що виключає можливість ідентифікувати цю особу.
Крім того, як вбачається з Актів перевірки № 327707 та № 327708 , на підставі яких прийняті  спірні постанови, у графі пояснення водія про причини порушень наявний лише допис про ознайомлення із відповідним актом. Жодних зауважень у поясненнь про причини порушень, водіями в Актах перевірки не зазначено.
Скаржник зазначає, що послуг з перевезення вантажу не надає та не має найманих працівників, які здійснюють перевезення.
Однак, скаржником не надано жодних доказів, що свідчили б про непричетність його до перевезення вантажу 16.02.2023, а також доказів того, що водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебувають з ним у трудових відносинах.
Також, у вказаних актах зазначено, що транспортні засоби належать ТОВ «Євробуд Плюс».
ТОВ «Євробуд Плюс» листом № 2103/3 від 21.03.2023 повідомило Державний нагляд (контроль) безпеки на транспорті у Дніпропетровській області про наступне: «Згідно доданих актів вони складені на марки автомобіль DAF НОМЕР_1 та автомобіль марки DAF НОМЕР_3 в яких зазначена належність автомобілів, а саме ТОВ «Євробуд Плюс». Однак, між ТОВ «Євробуд Плюс» та ТОВ «УНКО» 30.09.2022 укладений договір № 3009/2022 оренди транспорту, згідно якого автомобіль марки DAF НОМЕР_1 та автомобіль марки DAF НОМЕР_3 перебувають в оренді у ТОВ «УНКО», а тому ТОВ «Євробуд Плюс» не є суб?єктом під час вирішення питання про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Згідно довідки ТОВ «Євробуд Транс» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є працівниками ТОВ «Євробуд Плюс». В якості підтвердження зазначених обставин надаю копію договору № 3009/2022 від 30.09.2022, з актами прийому передачі транспортних засобів.»
Так, позивач наполягає на тому, що взятий в оренду у ТОВ «Євробуд Плюс» автомобільний транспорт, згідно з договором № 30/09-22 суборенди техніки переданий в суборенду ТОВ «ДЕСТАН ПЛЮС».
Проте, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що договір суборенди укладено 30.09.2022, однак транспортний засіб з номером НОМЕР_3 актом приймання-передачі позивачу передано 01 жовтня 2022 року, а транспортний засіб з номером НОМЕР_1 - 25 жовтня 2022 року, тобто договір суборенди укладено до фактичної передачі транспортних засобів позивачу.
Крім того, під час проведення перевірки та розгляду справи автомобільний перевізник встановлюється на підставі наявних документів. В даному випадку, ні при проведенні рейдової перевірки, ні при розгляді справи договір суборенди не надавався. Також була відсутня товарно-транспортна накладна, в якій обов?язковим реквізитом є зазначення автомобільного перевізника. При цьому, позивач здійснює господарську діяльність за КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.
З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що оскільки матеріалами справи не підтверджено, що транспортні засоби вибували з володіння та користування позивача на момент перевірки та не знаходилися у правомірному користуванні інших осіб, відтак апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що автомобільним перевізником є саме позивач. 
За таких обставин, колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника про відсутність в його діях складу правопорушення, оскільки зазначене спростовується встановленими обставинами по справі та не відповідає дійсності.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УНКО» залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      О.В. Головко