ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                                                     
 
15 лютого 2024 року
м. Київ
справа № 824/28/22
провадження № 61-116 ав 24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В., 
за участю секретаря судового засідання - Котелянець Н. В.,
учасники справи:
заявник (стягувач) - BRV TRAIDE S.R.O. (Словацька Республіка),
представник заявника (стягувача)- адвокат Іваненко Михайло Анатолійович,
боржник - акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»,
представник боржника - Мітічкін Антон Сергійович,
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду (місто Київ, проспект Повітряних сил України, 28) справу за заявою BRV TRAIDE S.R.O. про видачу дублікатів виконавчих документів на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 грудня 2021 року у справі № 155/2021 за позовом BRV TRAIDE S.R.O. (Словацька Республіка) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» (Україна) про стягнення коштів, за апеляційною скаргою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на ухвалу Київського апеляційного суду 
у складі судді Олійника В. І. від 27 листопада 2023 року,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст вимог заяви та судових рішень
У вересні 2023 року BRV TRAIDE S.R.O. звернулося до Київського апеляційного суду, як до суду першої інстанції, із заявою про видачу дублікатів виконавчих документів на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 грудня 2021 року у справі № 155/2021.
В обґрунтування заяви зазначав, що він, як стягувач, звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту із заявами про відкриття виконавчих проваджень. 
Головним державним виконавцем Мурихіним С. В. було відкрито виконавчі провадження: № НОМЕР_1 за виконавчим листом від 01 лютого 2023 року у справі № 824/28/22 - про стягнення присудженого за арбітражним рішенням; № НОМЕР_10 за виконавчим листом від 01 лютого 2023 року у справі № 824/28/22 - про стягнення 2 500 євро та 500 євро витрат на правничу допомогу; № НОМЕР_12 за виконавчим листом від 01 лютого 2023 року у справі № 824/28/22 - про стягнення 
1 240,50 грн судових витрат.
Вказував, що 16 лютого 2023 року всі вказані виконавчі провадження були приєднані до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_14, про що винесено відповідні постанови.
Тривалий час судові рішення не виконувались, через що стягувач звернувся до державного виконавця із запитом про надання інформації про перебіг виконання.
13 вересня 2023 року ДВС надіслала відповідь № 120463/127447-33-23/20.1, в якій підтвердила перебування вказаних проваджень на виконанні, однак повідомила про втрату виконавчих документів, вказавши наступне:
«На підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 
від 26 квітня 2023 року у справі № 761/14226/23 (про проведення обшуку) старшим детективом першого відділу детективів підрозділу детективів із захисту економіки у фіскальній сфері Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України Гіавловим В. В. було вилучено оригінали виконавчих проваджень 
№ НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, 
№ НОМЕР_7, № НОМЕР_8, № НОМЕР_9, № НОМЕР_10, № НОМЕР_11, № НОМЕР_12, 
№ НОМЕР_13, про що складено протокол обшуку від 28 квітня 2023 року, 
що унеможливлює подальше виконання рішень.».
Заявник вважав, що склалась доволі неординарна ситуація, за якої судові рішення фактично не можуть бути виконані, оскільки оригінали виконавчих документів були вилучені слідчим органом в органу державної виконавчої служби. У практиці представника стягувача вперше така ситуація і є незрозумілим, яким чином оригінали виконавчих проваджень мають допомогти у кримінальному провадженні і яким чином, на думку слідчих, має у подальшому відбуватись виконання.
Зазначав, що відповідно до пункту 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України «у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк з дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку»
Отже, державним виконавцем підтверджено, що виконавчі документи було втрачено, оскільки їх було у нього вилучено БЕБ, тому подальше виконання судового рішення можливе лише за умови видачі дублікатів виконавчих документів.
Ураховуючи викладене, BRV TRAIDE S.R.O. просило суд заяву про видачу дублікатів виконавчих документів на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України 
від 30 грудня 2021 року у справі № 155/2021 задовольнити.
Короткий зміст судового рішення апеляційного суду, ухваленого як судом першої інстанції
Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року заяву BRV TRAIDE S.R.O. задоволено.
Видано дублікат виконавчого листа на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 грудня 2021 року у справі №155/2021 за позовом BRV TRAIDE S.R.O. до ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Централізовані закупівлі» ДП «НАЕК «Енергоатом» про стягнення 435 265,02 Євро, у тому числі 432 845,82 Євро заборгованості, 2 419,20 Євро - трьох процентів річних, витрат зі сплати арбітражного збору та витрат на правову допомогу про стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь BRV Тraide S.R.O. 432 845,82 Євро - заборгованості, 
6 047,98 Євро - 3% річних, нарахованих за період від 27 травня 2021 року 
до 12 листопада 2021 року, 13 014,05 Євро - на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, 7 500,00 Євро - на відшкодування витрат на оплату послуг представників, а разом 459 407,85 Євро, а також три проценти річних, 
що нараховуються на несплачену суму заборгованості кожного дня, починаючи 
від 13 листопада 2021 року до моменту сплати суми заборгованості у повному обсязі за наступною формулою: сума заборгованості х 3% / на кількість днів 
у відповідному році (365/366) х на кількість днів прострочення.
Видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь BRV Тraide S.R.O. 3 000,00 Євро.
Ухвала суду мотивована тим, щовилучення старшим детективом першого відділу детективів підрозділу детективів із захисту економіки у фіскальній сфері Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України Гіавловим В. В. оригіналів виконавчих проваджень № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, 
№ НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, № НОМЕР_7, № НОМЕР_8, № НОМЕР_9, 
№ НОМЕР_10, № НОМЕР_11, № НОМЕР_12, № НОМЕР_13, про що складено протокол обшуку від 28 квітня 2023 року, унеможливлює подальше виконання рішень, оскільки оригінали виконавчих листів хоч фактично не втрачені, проте юридично вони є частиною кримінального провадження, що унеможливлює вчинення виконавцем дій з їх примусового виконання.
Також суд послався на відповідну судову практику Верховного Суду.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
У січні 2024 року ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Централізовані закупівлі» 
ДП «НАЕК «Енергоатом»звернулося до Верховного Суду із апеляційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року, в якій просить оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати й ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви BRV Тraide S.R.O.
Надходження апеляційної скарги до Верховного Суду та рух справи
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження у цій справі. Надіслано іншим учасникам справи копію апеляційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснено їм право подати відзив на апеляційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2024 року закінчено підготовчі дії 
у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу 
Апеляційна скарга ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Централізовані закупівлі» 
ДП «НАЕК «Енергоатом» мотивована тим, що суд першої інстанції не урахував, що виконавчі листи не є втраченими, їх місцезнаходження відоме, а статус змінено на тимчасово вилучене майно, яке буде повернуто органом, який його вилучив. Твакож стягувач не позбавлений права на оскарження дій правоохоронних органів, якщо вважає, що їхні дії суперечать положенням законодавства України.
Вказує, що видача дублікатів виконавчих листів призведе до ситуації, коли при існуючому виконавчому провадженні буде відкрито нове виконавче провадження, будуть підлягати стягненню виконавчий збір та витрати на виконавче провадження, відбудеться подвійне стягнення в межах виконання одного і того самого рішення суду, що є неприпустимим.
Посилається на те, що дублікат виконавчого документа може бути видано лише тоді, якщо не відкрито виконавче провадження, оскільки повторна видача виконавчого листа при відкритому виконавчому провадженні надає можливість стягувачу зловживати своїми правами. Крім того, спірні виконавчі листи перебували на виконанні в органі ДВС, а тому стягувач не є суб`єктом, який має право просити видати його дублікат (він його не втрачав).
Також посилається на відповідну судову практику Верховного Суду.
Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу 
У січні 2024 року до Верховного Суду подано відзив на апеляційну скаргу 
від представника   BRV TRAIDE S . R . O . - адвоката Іваненка М. А.,в якому зазначається, що суд, задовольняючи заяву про видачу дублікатів виконавчих листів, правильно застосував норми права та врахував правові висновки Верховного Суду. При цьому видача дублікатів виконавчих листів не порушує права боржника, оскільки судове рішення не виконане, натомість їх відсутність порушує права стягувача. 
BRV Trаide S.R.O. у відзиві на апеляційну скаргу просить змінити ухвалу Київського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року в частині визначеного у її резолютивній частині строку на апеляційне оскарження і порядку набрання нею законної сили, зазначивши, що ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.
11 лютого 2024 року представник BRV TRAIDE S . R . O . - адвокат Іваненко М. А., через підсистему «Електронний Суд» подав до Верховного Суду заяву про заміну боржника його правонаступником, в якій просить суд замінити боржника 
ДП «НАЕК «Енергоатом»його правонаступником АТ «НАЕК «Енергоатом».
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 лютого 2024 року заяву представника 
BRV TRAIDE S.R.O. (Словацька Республіка)- адвоката Іваненка М. А., про заміну боржника його правонаступником задоволено. Залучено правонаступника 
ДП «НАЕК «Енергоатом» -АТ «НАЕК «Енергоатом» до участі у цій справі.
Короткий зміст аргументів учасників справи
Представник АТ «НАЕК «Енергоатом» Мітічкін А. С. подану ними апеляційну скаргу просив задовольнити та відмовити у задоволенні заяви стягувача про видачу дублікатів виконавчих листів, посилаючись на відсутність доказів втрати оригіналів виконавчих листів. Вважав, що стягувач має можливість отримати оригінали виконавчих листів в органі досудового розслідування. 
Представник BRV Trаide S.R.O. Іваненко М. А. у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ним подана заява про відкладення (перенесення) розгляду справи, так як у цей час приймає участь в іншій справі у Верховному Суді, зазначивши, що інші адвокати на ведення цих справ не залучалися. Крім того, зазначений представник BRV Trаide S.R.O. подав до Верховного Суду заяву про врахування преюдиційних фактів і приєднання доказів, зокрема листа Бюро економічної безпеки України за № 11/6/4.2.2/2487-24 від 05.02.2024, підписаного старшим детективом Головного підрозділу детективів Д. Юшкевичем, з якого слідує, що виконавчі листи є матеріалами кримінального провадження № 7202300220000011 та визнані речовими доказами.     
Обговоривши зазначені клопотання, відповідно до вимог статей 366, 367 ЦПК України Верховний Суд відхилив клопотання про відкладення розгляду справи і задовольнив клопотання про долучення доказів. 
Фактичні обставини справи
Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 серпня 2022 року заяву BRV TRAIDE S.R.O. задоволено.
Визнано і надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 30 грудня 2021 року 
у справі № 155/2021 за позовом BRV TRAIDE S.R.O. до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Централізовані закупівлі» ДП «НАЕК «Енергоатом») про стягнення 435 265,02 Євро, у тому числі 432 845,82 Євро заборгованості, 
2 419,20 Євро - трьох процентів річних, витрат зі сплати арбітражного збору та витрат на правову допомогу.
Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України 
від 30 грудня 2021 року у справі №155/2021 за позовом BRV TRAIDE S.R.O. до ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Централізовані закупівлі» ДП «НАЕК «Енергоатом» про стягнення 435 265,02 Євро, у тому числі 432 845,82 Євро заборгованості, 
2 419,20 Євро - трьох процентів річних, витрат зі сплати арбітражного збору та витрат на правову допомогу про стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь BRV Traide S.R.O. 432 845,82 Євро - заборгованості, 6 047,98 Євро - 3% річних, нарахованих за період від 27 травня 2021 року до 12 листопада 2021 року, 
13 014,05 Євро - на відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, 
7 500,00 Євро - на відшкодування витрат на оплату послуг представників, а разом 459 407,85 Євро, а також три проценти річних, що нараховуються на несплачену суму заборгованості кожного дня, починаючи від 13 листопада 2021 року до моменту сплати суми заборгованості у повному обсязі за наступною формулою: сума заборгованості х 3% / на кількість днів у відповідному році (365/366) х на кількість днів прострочення.
Стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь BRV Traide S.R.O. 1 240,50 грн судових витрат, пов`язаних з розглядом справи та 24 846,00 Євро витрат на професійну правничу допомогу.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2023 року апеляційну скаргу ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Централізовані закупівлі» ДП «НАЕК «Енергоатом» задоволено частково.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 29 серпня 2022 року у частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу змінено та стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь BRV Tride S.R.O. понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 Євро.
Виконавчі листи видано 01 лютого 2023 року.
Встановлено, що стягувач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту із заявами про відкриття виконавчих проваджень за вказаними виконавчими документами. Головним державним виконавцем Мурихіним С. В. було відкрито виконавчі провадження:
№ НОМЕР_1 за виконавчим листом від 01 лютого 2023 року у справі №824/28/22 - про стягнення присудженого за арбітражним рішенням;
№ НОМЕР_10 за виконавчим листом від 01 лютого 2023 року у справі №824/28/22 - про стягнення 2500 євро та 500 євро витрат на правничу допомогу;
№ НОМЕР_12 за виконавчим листом від 01 лютого 2023 року у справі №824/28/22 - про стягнення 1 240,50 грн судових витрат.
16 лютого 2023 року усі вказані виконавчі провадження були приєднані до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_14, про що винесено відповідні Постанови (Додатки 3-5).
Тривалий час судові рішення не виконувались, через що стягувач звернувся до Державного виконавця із запитом про надання інформації про перебіг виконання (Додатки 6-7).
13 вересня 2023 року ДВС надіслала відповідь № 120463/127447-33-23/20.1 (Додатки № 8-9), у якій підтвердила перебування вказаних проваджень на виконанні, однак повідомила про втрату виконавчих документів, вказавши наступне: 
«На підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 
від 26 квітня 2023 року у справі № 761/14226/23 (про проведення обшуку) старшим детективом першого відділу детективів підрозділу детективів із захисту економіки у фіскальній сфері Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України Гіавловим В. В. було вилучено оригінали виконавчих проваджень 
№ НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, 
№ НОМЕР_7, № НОМЕР_8, № НОМЕР_9, № НОМЕР_10, № НОМЕР_11, № НОМЕР_12, 
№ НОМЕР_13 про що складено протокол обшуку від 28 квітня 2023 року, що унеможливлює подальше виконання рішень.».
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини другої статті 23 ЦПК Українисправи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).
Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених 
статтею 369 цього Кодексу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні у справі матеріали, колегія суддів дійшла таких висновків.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та 
статті 36. Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист є виконавчим документом (частини перша, третя статті 431 ЦПК України).
Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Видача дубліката виконавчого документа зумовлена необхідністю виконання ухваленого судом рішення, яке набрало законної сили, проте не було виконане боржником.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду 
від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі ДВС (у приватного виконавця) свідчить про те, що його було втрачено. 
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року 
у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 
від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11, від 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12, від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21, від 01 березня 
2023 року у справі № 433/1335/14-ц, від 17 травня 2023 року у справі 
№ 565/1888/19.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, зокрема, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах 
від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10.
З урахуванням викладеного колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду направляла справу № 572/3591/19, в якій наявна наведена вище виключна правова проблема на розгляд Великої Палати Верховного Суду, яка        07 лютого 2024 року повернула цю справу до суду касаційної інстанції, зазначивши, що обґрунтованих підстав для відступлення від правових висновків Верховного Суду, в яких зазначено, що стягувачу достатньо довести відсутність у нього виконавчого документа, який йому видано і не треба доводити фізичної втрати оригіналу такого документа (провадження № 14-182цс23).     
Судом першої інстанції встановлено, що оригінали виконавчих листів у справі 
№ 824/28/22 було вилучено на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2023 року у справі № 761/14226/23 (про проведення обшуку) старшим детективом першого відділу детективів підрозділу детективів із захисту економіки у фіскальній сфері Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України, що унеможливлює подальше виконання судових рішень.
Відповідно до положень статті 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.
Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад обов`язковості виконання рішень, справедливості, неупередженості та об`єктивності, розумності строків виконавчого провадження(пункти 2, 5, 7 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до частини першої статті 234 Кримінального процесуального кодексу України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва Матвєєвої Ю. О. 
від 26 квітня 2023 року у справі № 761/14226/23 надано слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні № 72023000220000011 від 14 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 КК України, дозвіл на проведення обшуку службових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , які використовуються Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та на праві власності зареєстровані за Державою Україна, з метою виявлення та вилучення оригіналів документів щодо стягувачів боргу BRV TRAIDE S.R.O., IEC Industrie Export GmbH, 
а саме, та не виключно, заяв стягувача про відкриття виконавчого провадження; оригінал наказу про примусове виконання рішення суду; документів на підтвердження повноважень підписанта заяви (копія довіреності, статуту, наказу, тощо); постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження; постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору; постанов державного виконавця про стягнення витрат виконавчого провадження; розрахунків нарахування виконавчого збору; попереджень державного виконавця; подання державного виконавця; актів та протоколів державного виконавця; доручень державного виконавця; розпоряджень державного виконавця; вимог державного виконавця; запитів державного виконавця; інших заяви, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених законом та іншими нормативно-правовими актами; постанов державного виконавця про арешт коштів боржника; постанов державного виконавця про об?єднання кількох виконавчих проваджень в одне зведене виконавче провадження; постанов державного виконавця про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження; постанов державного виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій; постанов державного виконавця про повернення виконавчого документа; постанов державного виконавця про скасування заходів примусового виконання; постанов державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, в тому числі, що містяться у виконавчих провадженнях 
№ НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, 
№ НОМЕР_7, № НОМЕР_8, № НОМЕР_9, № НОМЕР_10, № НОМЕР_11, № НОМЕР_12, 
№ НОМЕР_13, та у зведеному виконавчому провадженні № НОМЕР_14, й можуть бути використані як докази під час досудового розслідування.
Процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні є показання, речові докази, документи, висновки експертів (частина друга статті 84 КПК України).
Згідно з положеннями статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (частина перша статті 99 КПК України).
Відповідно до частини третьої статті 100 КПК України документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.
Згідно з положеннями пункту 4 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.
Водночас, правила зберігання та обліку у кримінальному провадженні речових доказів, що надійшли до суду передбачені в інструкціях з діловодства у місцевому загальному суді та апеляційному загальному суді, що затверджуються Державною судовою адміністрацією (пункт 2 зазначеного вище Порядку).
Згідно з положеннями частини дев`ятої статті 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. Водночас документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (пункт 7 зазначеної частини).
Ураховуючи, що вилучені органом досудового розслідування оригінали виконавчих документів визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а згідно з наведеними вище положеннями кримінального процесуального законодавства, вони не можуть бути повернуті ні до органу ДВС, ні стягувачу, водночас з дати їх вилучення минуло вже більше 9 місяців, а судові рішення, які набрали законної сили, залишаються невиконаним (примусове виконання фактично припинено), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення заяви BRV Trаide S.R.O. (Словацька Республіка) про видачу дублікатів виконавчих документів у справі № 824/28/22.
У цьому контексті судом першої інстанції правильно було враховано правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 23 листопада 2022 року 
у справі № 718/1161/16-ц, згідно з яким за обставин вилучення слідчим у виконавця оригіналу виконавчого листа, стягувач з метою реалізації принципу обов`язковості судового рішення має право на звернення до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа та подальшого пред`явлення його до виконання, оскільки оригінал виконавчого листа хоч фактично не втрачено, проте юридично він є частиною кримінального провадження, що унеможливлює вчинення виконавцем дій з його примусового виконання.
Колегія суддів також звертає увагу на ще один правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 15 липня 2021 року у справі № 18/1147/11, згідно з яким для мети отримання дублікату наказу, виданого на виконання чинного рішення, стягувач не повинен доводити фізичної втрати оригіналу наказу, а має доводити відсутність у нього виконавчого документу, який йому було видано, та, як наслідок, відсутність у нього можливості звернутися до органів виконання, оскільки його прагненням є лише виконання чинного судового рішення.
За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права 
(пункт 3.13 постанови Верховного Суду від 15 липня 2021 року у справі 
№ 18/1147/11).
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року 
№ 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013, виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до § 51-53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.
Київський апеляційний суд, як суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права, надав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, встановив відсутність у стягувача та в органі ДВС оригіналів виконавчих листів у виконавчих провадженнях № НОМЕР_1, № НОМЕР_10, 
№ НОМЕР_12, які вилучені детективом у межах здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 72023000220000011 й визнані речовими доказами, і з метою дотримання загальних засад судочинства, гарантій права на справедливий суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви компанії BRV Trаide S.R.O. (Словацька Республіка) про видачу дублікатів виконавчих документів у справі № 824/28/22.
Отже, суд з метою дотримання загальних засад судочинства, гарантій права на справедливий суд, оцінивши у сукупності обставини справи, уповноважений видати дублікат виконавчого документа, оригінал якого був вилучений органом досудового розслідування при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні з відповідного органу ДВС (у приватного виконавця) для цілей кримінального провадження і визнаний речовим доказом. 
Доводи апеляційної скарги АТ «НАЕК «Енергоатом» зазначених висновків суду не спростовують. Водночас, посилання боржника на можливість подвійного стягнення суми витрат ґрунтується виключно на припущеннях. Внаслідок вилучення на невизначений строк у органу ДВС оригіналів виконавчих листів у справі № 824/28/22 унеможливлює проведення з кінця квітня 2023 року державним виконавцем подальших виконавчих дій у відкритих виконавчих провадженнях.
Доводи відзиву BRV Trаide S.R.O. на апеляційну скаргу, в якій зазначається, що Київський апеляційний суд в ухвалі від 27 листопада 2023 року в резолютивній частині помилково зазначив, що ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом тридцяти, а не п`ятнадцяти днів, є обґрунтованими. Указане узгоджується зі статтями 261, 354 ЦПК України. Разом з тим зазначене не є підставою для скасування судового рішення, яке по суті є вірним і законним .  
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу Київського апеляційного суду - без змін.
Керуючись статтями 24, 351, 374, 375, 381 - 384, 478, 479 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу акціонерного товариства«Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» залишити без задоволення.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, 
є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                            Д. Д. Луспеник
                                                                                                      Б. І. Гулько 
                                                                                                      Г. В. Коломієць