Справа № 463/9852/23                                Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І. 
Провадження № 33/811/282/24                  Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю ОСОБА_1 , його представника – адвоката Вишневського М.С., розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Вишневського Миколи Станіславовича на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 24 січня 2024 року, 
встановив:
постановою Личаківського районного суду м. Львова від 24 січня 2024 року,  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн.) з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536,80 грн. судового збору.
Відповідно до оскаржуваної постанови,  ОСОБА_1 26 жовтня 2023 року о 22:55 год. в м. Львів-Винники на перехресті вулиць І.Франка - Вишневецького, керував транспортним засобом Skoda д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.
На цю постанову адвокат Вишневський М.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Личаківського районного суду м. Львова від 24 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 і закрити провадження у справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що висновки судді не відповідають обставинам справи, мало місце порушення норм матеріального і процесуального права.
Cтверджує, що ОСОБА_1 не керував автомобілем марки Skoda д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки з серпня 2023 року передав його у користування ОСОБА_2 з правом викупу. Таке підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Звертає увагу на те, що фіксація події розпочалася з моменту обговорення правил дорожнього руху, а момент, де ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом поліцейські не зафіксували. Тобто докази зупинки транспортного засобу та керування автомобілем ОСОБА_1 у матеріалах справи – відсутні. Крім того стверджує, що працівники патрульної поліції всупереч вимог ст.268 КУпАП не роз`яснювали ОСОБА_1 його права, зокрема право на правову допомогу.
Заслухавши доводи ОСОБА_1 , його представника – адвоката Вишневського М.С., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п.2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у пункті 1.4 розділу 1 цієї Інструкції, уповноважена особа Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п.3 розділу ІІІ Інструкції, метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 568215 від 26 жовтня 2023 року (а.с.1), відеозаписами з бодікамер поліцейських, висновком №002539 від 26 жовтня 2023 року (а.с.3).
Згідно виданого КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» висновку щодо результатів медичного огляду, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002539 від 26 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння.
Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, апеляційний суд оцінює їх як форму захисту та до уваги не бере, в силу того що такі доводи повністю спростовуються матеріалами справи. ОСОБА_1 не заперечував факт керування на місці зупинки транспортного засобу, погодився пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.
Інші доводи не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив:
апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Вишневського Миколи Станіславовича– залишити без задоволення.
Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 24 січня 2024 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ