ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/12789/23                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Тихоненко О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  19 лютого 2024 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
          головуючий суддя                              Грибан І.О.
          судді:                                                  Ключкович В.Ю.
                                                            Парінов А.Б.

          розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
У С Т А Н О В И В :

           ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у якому просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не врахування періоду роботи в колгоспі імені Коцюбинського з 18.10.1986 по 12.08.1987 до загального страхового стажу, а також із 13.06.1983 по 24.10.1983, із 12.04.1984 по 30.10.1985, із 18.10.1988 по 01.01.1991 у пільговому обчислені рік роботи за один рік і шість місяців;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати період роботи з 18.10.1986 по 12.08.1987 до загального страхового стажу ОСОБА_1 , а також період роботи в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі з 13.06.1983 по 24.10.1983, з 12.04.1984 по 30.10.1985 та з 18.10.1988 по 01.01.1991 у пільговому обчислені рік роботи за один рік і шість місяців, а також здійснити перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням довідок про заробітну плату від 25.03.2019 №438 та №439, виданих архівним відділом адміністрації Нижнівартівського району Ханти-Мансійського автономного округу з 18.02.2023.
          Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не зарахування  періоду роботи в колгоспі імені Коцюбинського з 18.10.1986 по 12.08.1987 до загального страхового стажу; періоду роботи з 13.06.1983 по 24.10.1983 на посаді скляра 4 розряду в СМУ №9 Трест «Нижнівартівськнафтобуд», період роботи з 12.04.1984 по 30.10.1985 на посаді лицювальника-плиточника 3 розряду в Управлінні будівництва Нижнівартівської Державної районної електростанції, період роботи з 18.10.1988 по 25.11.1988 на посаді  монтажника 3 розряду в Управлінні будівництва Нижнівартівської Державної районної електростанції, період роботи з 26.11.1988 по 05.01.1990 на посаді монтажника 3 розряду в Кооперативі «Енергобудівник» при СУ-2 Управлінні будівництва Нижнівартівської Державної районної електростанції, період роботи з 05.01.1990 по 01.01.1991 на посаді сварщика 4 розряду в Кооперативі «Енергобудівник» при СУ-2 Управлінні будівництва Нижнівартівської Державної районної електростанції у пільговому обчислені рік роботи за один рік і шість місяців;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати період роботи в колгоспі імені Коцюбинського з 18.10.1986 по 12.08.1987 до загального страхового стажу; періоду роботи з 13.06.1983 по 24.10.1983 на посаді скляра 4 розряду в СМУ №9 Трест «Нижнівартівськнафтобуд», період роботи з 12.04.1984 по 30.10.1985 на посаді лицювальника-плиточника 3 розряду в Управлінні будівництва Нижнівартівської Державної районної електростанції, період роботи з 18.10.1988 по 25.11.1988 на посаді  монтажника 3 розряду в Управлінні будівництва Нижнівартівської Державної районної електростанції, період роботи з 26.11.1988 по 05.01.1990 на посаді монтажника 3 розряду в Кооперативі «Енергобудівник» при СУ-2 Управлінні будівництва Нижнівартівської Державної районної електростанції, період роботи з 05.01.1990 по 01.01.1991 на посаді сварщика 4 розряду в Кооперативі «Енергобудівник» при СУ-2 Управлінні будівництва Нижнівартівської Державної районної електростанції у пільговому обчислені рік роботи за один рік і шість місяців.
          - в іншій частині позовних вимог відмовлено.
          Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що до страхового стажу позивача не зарахований період роботи з 18.10.1986 по 12.08.1987, оскільки відсутня уточнююча довідка за роботу в колгоспі. Також апелянт зазначає, що зарахувати пільгове обчислення пенсії немає підстав, оскільки відсутні документи за період роботи в районах Крайньої Півночі.
          Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
          Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.
          Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.
          Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Так, згідно наявної в матеріалах справи копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 21.08.1981, останній працював :
- в період з 18.10.1986 по 12.08.1987 в колгоспі імені Коцюбинського в с. Бігач, Менського району, Чернігівської області на посаді будівельника. В період із 13.06.1983 по 24.10.1983 працював на посаді склара 4 розряду в СМУ №9 Трест «Нижнівартівськнафтобуд»; 
- в період з 12.04.1984 по 30.10.1985 працював лицювальником-плиточником 3 розряду в Управлінні будівництва Нижнівартівської Державної районної електростанції; 
- в період з 18.10.1988 по 25.11.1988 працював  монтажником 3 розряду в Управлінні будівництва Нижнівартівської Державної районної електростанції; 
- в період з 26.11.1988 по 05.01.1990 працював на посаді монтажника 3 розряду в Кооперативі «Енергобудівник» при СУ-2 Управлінні будівництва Нижнівартівської Державної районної електростанції; в період з 05.01.1990 по 09.06.1992 працював на посаді сварщика 4 розряду в Кооперативі «Енергобудівник» при СУ-2 Управлінні будівництва Нижнівартівської Державної районної електростанції (а.с.24-29). 
Крім того, в трудовій книжці міститься відмітка про район прирівняний до району Крайньої Півночі, що також підтверджується архівною довідкою №438 від 25.03.2019 (а.с.47).
На звернення позивача від 17.05.2023, в якому останній просив надати відомості: про періоди трудової діяльності, які враховані відповідачем до загального страхового стажу при призначенні пенсії за віком; про періоди трудової діяльності, які не зараховані до страхового стажу та підстави такого не зарахування; про застосування пільгового обчислення страхового стажу як один рік роботи за один рік і шість місяців при обрахунку страхового стажу за період роботи в районах Крайньої Півночі до 01.01.1991, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 14.06.2023 повідомлено, що до страхового стажу ОСОБА_1 не зарахований період роботи з 18.10.1986 по 12.08.1987, оскільки відсутня уточнююча довідка за роботу в колгоспі; зарахувати пільгове обчислення пенсії немає підстав, оскільки відсутні документи за період роботи в районах Крайньої Півночі (а.с.15 на звороті).
Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
          Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
          Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі Закон № 1058, у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) та Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII (далі - Закон № 1788-XII, у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. (абз. 1 ч. 2 ст. 24 Закону № 1058)
На підставі статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).
Пунктом 17 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.
За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку №637).
Таким чином, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637, а саме: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.
Наразі, з матеріалів справи трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 21.08.1981 убачається, що в період з 18.10.1986 по 12.08.1987 ОСОБА_1 працював в колгоспі імені Коцюбинського в с. Бігач, Менського району, Чернігівської області на посаді будівельника. 
Так, відповідно до пункту 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Відповідно до пункту 2.4 Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 року, у графі 2 трудової книжки записується « 05.01.1993».
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Згідно з пунктом 2.6 Інструкції у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.
У графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: «Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво» із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду.
Переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийняття на роботу (пункт 2.14 Інструкції №58).
Відповідно до пункту 4.1 Інструкції у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
Отже, з системного аналізу вказаних вище норм слідує, що вимоги щодо внесення записів про звільнення з роботи та завірення печаткою запису про звільнення прямо передбачені Інструкцією № 58, також трудова книжка має містити відомості про переведення та звільнення працівника з посади, перейменування підприємства чи реорганізацію, що вбачається з наведених положень Інструкції №58.
Однак, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.
Наведене цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Наразі, судом першої інстанції правильно звернуто увагу на те, що, спірний запис трудової діяльності позивача з 18.10.1986 по 12.08.1987 здійснено з урахуванням усіх вимог щодо порядку оформлення запису, як наслідок наявні підстави для зарахування спірного періоду до стажу роботи позивача.
Також, щодо періоду роботи позивача з 13.06.1983 по 24.10.1983, з 12.04.1984 по 30.10.1985 та з 18.10.1988 по 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 5 Розділу XV Прикінцеві положень Закону 1058-IV період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.
Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».
Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Відповідно до абзацу 2 частини другої пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, за період роботи до 01.01.1991 на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
З аналізу наведених норм слідує, що обчислення пільгового страхового стажу під час трудової діяльності в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі здійснюється на підставі трудової книжки, в якій повинно бути зазначено період роботи та користування пільгами або письмового трудового договору, або довідки, що містять такі відомості.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 18 червня 2020 року в справі № №537/1415/17, від 03 липня 2018 року у справі № 302/662/17-а, від 18 грудня 2018 року у справі № 263/13671/16-а, від 10 січня 2019 у справі № 352/1612/15а (2а/3 52/70/15), від 10 вересня 2019 року v справі № 348/2208/16-а).
Так, з матеріалів справи встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області відмовлено у зарахуванні періодів роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої півночі в пільговому обчисленні, оскільки відсутні документи за період роботи в районах Крайньої Півночі.
Разом з тим, порядок підтвердження стажу регламентовано у статті 62 Закону №1788, яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Наразі, з трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 21.08.1981 вбачається, що в період із 13.06.1983 по 24.10.1983 працював на посаді скляра 4 розряду в СМУ №9 Трест «Нижнівартівськнафтобуд» ; 
в період з 12.04.1984 по 30.10.1985 працював лицювальником-плиточником 3 розряду в Управлінні будівництва Нижнівартівської Державної районної електростанції; 
в період з 18.10.1988 по 25.11.1988 працював  монтажником 3 розряду в Управлінні будівництва Нижнівартівської Державної районної електростанції; в період з 26.11.1988 по 05.01.1990 працював на посаді монтажника 3 розряду в Кооперативі «Енергобудівник» при СУ-2 Управлінні будівництва Нижнівартівської Державної районної електростанції; в період з 05.01.1990 по 09.06.1992 працював на посаді зварювальника 4 розряду в Кооперативі «Енергобудівник» при СУ-2 Управлінні будівництва Нижнівартівської Державної районної електростанції. що також підтверджується наданою архівною довідкою (а.с.47)
Отже, колегія суддів зазначає, що стаж роботи позивача в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі підтверджується відомостями, що містяться в трудовій книжці та наданій архівній довідці, в якій зазначено період його роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, тобто у відповідності до вимог до п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що є підставою для здійснення пільгового обчислення його страхового стажу.
З огляду на зазначене, позивач має право на пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та пільгове обчислення його страхового стажу.
Відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 10.02.1960, постанови Ради Міністрів СРСР № 148 від 10.02.1960 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Пунктом «д» статті 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» постановлено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, при умові укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.
Відповідно до статті 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 26.09.1967 постановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» з п`яти до трьох років.
Надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості за власною ініціативою, за умови укладення ними трудових договорів на термін три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.
Відповідно до абзацу першого пункту 2 Інструкції про порядок надання пільг, затвердженої постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС № 520/П-28 від 16.12.1967, пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу від 10.02.1960, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26.09.1967, надавалися незалежно від наявності письмового трудового договору.
Згідно з пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 01.01.1991 на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Наразі, ч. 4 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо не зарахування позивачу періодів роботи в районах Крайньої Півночі, а саме з 13.06.1983 по 24.10.1983, з 12.04.1984 по 30.10.1985 та з 18.10.1988 по 01.01.1991. 
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату від 25.03.2019 №438 та №439, виданих архівним відділом адміністрації Нижнівартівського району Ханти-Мансійського автономного округу, є передчасними та такими що не підлягають задоволенню.
Матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача з заявою щодо здійснення перерахунку і виплати пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату від 25.03.2019 №438 та №439, виданих архівним відділом адміністрації Нижнівартівського району Ханти-Мансійського автономного округу, а отже і відсутнє порушене право позивача.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суд першої інстанції, що позовні вимоги в цій частині, є передчасними, оскільки позивач не повідомляв пенсійний орган про вищевказані періоди роботи та не отримував відмови щодо зарахування таких періодів до його страхового стажу.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Таким чином, колегія суддів інші доводи апеляційної скарги до уваги не приймає, оскільки вони не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
П О С Т А Н О В И В:

          Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення.
          Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

          Головуючий суддя                                                            І.О. Грибан

          Судді                                                                                В.Ю. Ключкович

                                                                                          А.Б. Парінов

          (повний текст постанови складено 19.02.2024р.)