Дата документу 30.01.2024 Справа № 333/3185/23

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Є.У.№ 333/3185/23                                        Головуючий у 1 інстанції: Холод Р.С.
№ 22-ц/807/142/24                                                Суддя-доповідач: Крилова О.В.

 
ПОСТАНОВА
               ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого:                Крилової О.В.
суддів:                Кухаря С.В.
                       Бєлки В.Ю.
секретар:                Смокотіна В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Комунарський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) про зміну встановленого графіку спілкування з онуком,
ВСТАНОВИВ

В квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Комунарський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) про зміну встановленого графіку спілкування з онуком.

В обґрунтування позову зазначала, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2022 року по цивільній справі №333/7631/21 встановлено бабусі ОСОБА_3 та дідусю ОСОБА_4 графік спілкування  з онуком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , один раз на місяць – третя субота з 10:00 до 18:00 годин неділі з ночівлею онука за місцем проживання баби та діда; щосереди з 16:00 до 20:00 години з можливістю забирати онука з дитячого садочка; протягом п`яти днів літнього відпочинку з можливістю за бажанням дитини відвідувати місця проживання бабусі та дідуся; зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вихованні онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набуло законної сили. Проте, у процесі його виконання позивач та неповнолітня дитина зіткнулися з неможливістю його виконання, а також з порушенням їх прав та інтересів. 

Вказане рішення і визначений спосіб має бути змінений в інтересах дитини.

Поведінка відповідачів, їх внутрішній стан мають поганий вплив на неповнолітнього ОСОБА_5 

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 концентрують свою увагу на відносинах з позивачем, а не з онуком, жодних позитивних намірів з їх сторони не було: лише тиск, образи, наклепи, скандали.

Конфлікти, що виникають між сторонами у справі в процесі виконання судового рішення є підставою для для зміни такого графіку в інтересах дитини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 намагаються бачитися з онуком згідно встановленого графіку, однак ОСОБА_6 вже майже 7 років та він виявляє незгоду у спілкуванні з бабусею та дідусем.

Інтереси онука відповідачів не цікавлять, останні за допомогою поліції та виконавчої служби неодноразово намагалися досягти своєї мети – спілкування з ОСОБА_5 .

Позивач не чинить жодних перешкод у спілкуванні бабусі та дідуся з онуком, проте у останнього відсутнє бажання спілкуватися з ними.

Посилаючись на вищезазначене просила суд, змінити встановлений ОСОБА_3 та ОСОБА_4 графік спілкування з онуком ОСОБА_5 , встановивши такий графік:
- один раз на місяць друга субота з 10.00 до 12.00 год. за бажанням та за задовільним станом здоров`я ОСОБА_6 у присутності матері ОСОБА_1 з попереднім узгодженням місця проведення зустрічі;
- спілкування з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з онуком ОСОБА_5 в період оголошення повітряної тривоги у м. Запоріжжі – припинити та не перешкоджати матері завершити зустріч і забрати дитину до укриття.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2023 року позов задоволено частково.

Змінено встановлений рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2022 року графік спілкування бабусі ОСОБА_3 та дідусю ОСОБА_4 з онуком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено бабусі ОСОБА_3 та дідусю ОСОБА_4 графік спілкування з онуком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , один раз на місяць – третя субота з 10:00 до 18:00 годин неділі з ночівлею онука за місцем проживання баби та діда; щовівторка з 16:00 до 20:00 години; протягом п`яти днів літнього відпочинку з можливістю за бажанням дитини відвідувати місця проживання бабусі та дідуся.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 – 178 грн. 93 коп. судового збору.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 – 178 грн. 94 коп. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким встановити бабусі ОСОБА_3 та дідусю ОСОБА_4 графік спілкування з онуком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та третій вівторок місяця 3 18:00 до 20:00 годин дня за бажанням дитини та за задоволеним станом здоров`я дитини у присутності матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; друга субота місяця з 10:00 до 12:00 години дня за бажанням дитини та за задоволеним станом здоров`я дитини у присутності матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; протягом п`яти днів літнього відпочинку з можливістю та за бажанням дитини відвідувати місця проживання діда та бабусі; спілкування бабусі та дідуся з онуком в період оголошення повітряних тривог у м. Запоріжжі не проводити, а за умов об`явлення повітряної тривоги в період зустрічі не перешкоджати матері завершити зустріч і забрати дитину до укриття.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням  Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2022 року були захищені права ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як бабусі та дідуся на спілкування з онуком – ОСОБА_5 .

Цим же рішенням з врахуванням позиції сторін та, керуючись при цьому інтересами самої дитини, встановлено бабусі ОСОБА_3 та дідусю ОСОБА_4 графік спілкування  з онуком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , один раз на місяць – третя субота з 10:00 до 18:00 годин неділі з ночівлею онука за місцем проживання баби та діда; щосереди з 16:00 до 20:00 години з можливістю забирати онука з дитячого садочка; протягом п`яти днів літнього відпочинку з можливістю за бажанням дитини відвідувати місця проживання бабусі та дідуся; зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вихованні онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постановою Запорізького апеляційного суду від 29.11.2022 року рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2022 року залишено без змін.

У даній справі позивач просила про зміну встановленого судом графіка спілкування бабусі та дідуся з дитиною.
Вимоги були мотивовані зайнятістю дитини у спортивній секції та негативним впливом бабусі та ідуся на дитину.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач у справі працює в ТОВ «МЕТІНВЕСТ БІЗНЕС СЕРВІС» з графіком роботи: з 09.00-18.00, 08.00-17.00 з тривалістю робочого дня 8 год., вихідні: субота, неділя. На цей час працює дистанційно, тобто робоче місце ОСОБА_1 за місцем проживання.
Також встановлено, що згідно з довідкою від 11.09.2023 року за підписом керівника ГО «Запорізька академія футболу «КОЗАК», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приймає участь в учбово-тренувальному процесі і відвідує заняття з футболу на базі Запорізької обласної академії футболу «Козак» за графіком понеділок, середа, п`ятниця о 18.00 год. 

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції фактично лише скоригував день тижня, коли відповідачі мали відвідувати дитину, з огляду на те, що дитина відвідує спортивні тренування.

Натомість під час судового розгляду суду не були надані беззаперечні докази того, що відповідачі негативно впливають на неповнолітнього ОСОБА_7 . Поведінка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка досліджувалася у судовому засіданні і була зафіксована на відеокамеру позивача, а також дії останніх щодо виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2022 року у цивільній справі №333/7631/21, на думку суду, навпаки свідчать про бажання останніх спілкуватися з онуком та позитивно впливати на його розвиток.

Не надані такі докази і в ході апеляційного перегляду даної справи.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що умови проживання дідуся та бабусі (відповідачів) досліджувалися під час розгляду справи №333/7631/21 і на цей час вони не змінилися, тобто у суду відсутні відомості, що за місцем проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 створені неналежні умови для спілкування з онуком. 
Також розгляді справи про встановлення первісного графіку спілкування дитини з бабусею та дідусем судом досліджувався протокол допиту неповнолітнього свідка від 09.05.2023 року, відповідно до якого під час допиту в рамках кримінального провадження №120220820400001413 ОСОБА_5 пояснив, що не хоче спілкуватися з бабусею ОСОБА_8 та дідусем ОСОБА_9 по тій причині, що останні постійно говорять погані слова на його маму. Водночас, суд критично відноситься до даних, зазначених у вказаному протоколі, так як малолітній був допитаний без участі психолога або педагога у порушення вимог ч. 1 ст. 226 КПК України. З вказаного протоколу допиту та наданих стороною позивача відеозаписів суд не може встановити дійсне волевиявлення дитини з приводу спілкування з дідом та бабою (відповідачами у справі).
Також судом першої інстанції було правильно визначено, що повідомлення за підписом директора Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ЗМР від 03.11.2021 року №3350/03-04, було піддано правовій оцінці під час ухвалення рішення від 12.08.2022 року по цивільній справі №333/7631/21.

В межах своєї компетенції суд першої інстанції надав оцінку висновкам за результатами психологічного обстеження ОСОБА_1 від 27.09.2022 року, від 14.02.2023 року, та зазначив, що оскільки зазначений висновок складений психологом ОСОБА_10 , яка має диплом магістра за спеціальністю «Психологія» від 28.02.2019 року. Та жодних доказів, які б підтверджували компетентність ОСОБА_10 у дитячій психології або компетентність у складані висновків , то він не може бути покладений у основу рішення про обмеження дідуся та баби у спілкуванні з онуком.

Орган опіки та піклування подав письмову думку від 22.08.2023 року, з якої вбачається, що комісія з питань захисту прав дитини районної адміністрації ЗМР по Комунарському району дійшла до висновку про недоцільну зміну графіку спілкування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з онуком ОСОБА_5 , встановленого рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2022 року. 
Суд першої інстанції врахував, правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 14.02.2023 року у справі № 208/4682/20, про те, що дитина є найбільш вразливою стороною у будь-яких сімейних конфліктах, оскільки на її долю припадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не лише спірні питання між батьками та іншими особами, а фактично визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.
Також, у постанові від 14.02.2023 року у справі № 208/4682/20 Верховний Суд зазначав, що, визначаючи способи участі баби та діда у спілкуванні та вихованні онука, потрібно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення рішення, зокрема, суд передусім повинен враховувати інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, а також вік, стан здоров`я, психоемоційний стан дитини.
У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).
ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82).

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що відносини між сторонами емоційно напружені, а тому потрібно виходити із того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, через що має бути визначений спосіб участі позивача у вихованні малолітньої онуки, що не суперечить інтересам дитини та з урахуванням її бажання.

Частиною 2 ст. 2 СК України визначено, що Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», контакт з дитиною - реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Частиною 1 ст. 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

При визначенні способу участі бабуся та дідуся у вихованні онука, з метою забезпечення позитивного психоемоційного стану дитини, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік та стан здоров`я дитини, щотижневий розпорядок дня дитини, індивідуальні потреби дитини даного віку, її особисту прихильність, стосунки усередині родини (конкретними родичами), а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини.

Рішення суду першої інстанції щодо відсутності підстав для зміни графіку спілкування є мотивованим, доводам позивачки надано належну оцінку, враховано, що бажаний ОСОБА_1 спосіб участі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вихованні онука, не повною мірою відповідає інтересам дитини та призведе до порушення балансу рівності прав всіх членів сім`ї на участь у вихованні дитини. Також враховано відсутність доказів негативного впливу бабусі та дідуся на нього, а відтак присутність обох сторін під час зустрічей відповідачів із дитиною призведе до додаткового напруження стосунків, не сприятиме перебуванню дитини у цей час у спокійному та стійкому середовищі, може негативно впливати на його психоемоційний стан, з огляду на стосунки, які склались між сторонами.

Тож наведені в апеляційній скарзі доводи, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, та особистого тлумачення апелянтом норм закону.

З огляду на наведене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 89, 263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

На підставі викладеного судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволеня.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 8 лютого 2024 р.

Головуючий                                                                О.В. Крилова

Судді:                                                                        С.В. Кухар

                                                                               В.Ю. Бєлка