ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

30 січня 2024 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 742/277/22
Головуючий у першій інстанції – Бездідько В. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/232/24

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів су дової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді: Мамонової О.Є.,
суддів: Висоцької Н.В., Онищенко О.І, 
із секретарем: Піцан В.М.,

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Прилуцька міська рада Чернігівської області,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником – адвокатом Ткаченко Наталією Миколаївною, на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2023 року (проголошено о 10:36, повний текст складено 27.10.2023) у справі за позовом поданим ОСОБА_2 від імені ОСОБА_1 до Прилуцької міської ради Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

                                       У С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду від імені ОСОБА_1 з позовом до Прилуцької міської ради Чернігівської області про визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, розміром 0,1000 га, яка складається із 1/3 частини земельної ділянки з кадастровим номером №7410700000:02:006:0213, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.01.2009, реєстровий №1-57, та ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.01.2009, реєстровий №1-63, та 2/3 частин на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН №048022.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що спірна земельна ділянка належала в рівних частках, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а саме по 1/3 частці, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН №048022.
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 земельна ділянка була успадкована ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в рівних частинах.
19.09.2008 ОСОБА_4 склав заповіт, яким все належне йому майно заповідав ОСОБА_3 .  
Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 земельну ділянку не успадковано та кадастровий номер новоствореній земельній ділянці не присвоювався.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , після смерті брата позивачкою прийнято спадщину та заведено спадкову справу. 
Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Радченко С.В. №587/01-16 від 17.11.2021 в зв`язку з тим, що документи, які підтверджують належність земельної ділянки розміром 0,1000 га, з кадастровим номером №7410700000:02:006:0213, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , спадкоємцем не надано, рекомендовано звертатися до суду з питання визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. 
Указувала, що у зв`язку з тим, що спірна земельна ділянка за наслідком проведених процедур спадкування збільшувалася, однак кадастрові номери новоствореним земельним ділянкам не присвоювалися та процедура спадкування ніким не проводилася, вона фактично позбавлена можливості подати відповідний правовстановлюючий документ про право власності на цілу земельну ділянку та вимушена звернутися до суду з даним позовом. 

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18.10.2023 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Прилуцької міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом  відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Ткаченко Н.М., просить рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що на час проведення процедури спадкування 1/3 частини спірної земельної ділянки після смерті ОСОБА_6 , яка підпадала під спадкову масу було присвоєно кадастровий номер 7410700000:02:006:0213, на що вказують свідоцтва про право на спадщину за законом, тобто кадастровий номер присвоєно 1/3 частині земельної ділянки, яка внаслідок спадкування перейшла на праві власності спадкоємцям по 1/2 частині. 
Заявниця вказує, що ОСОБА_1 фактично позбавлена можливості подати відповідний правовстановлюючий документ про право власності на цілу земельну ділянку та вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. 
Наголошує, що представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Вислухавши суддю – доповідача, дослідивши матеріали справи,  перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач може реалізувати своє право на спадкування 1/2 частини земельної ділянки після смерті ОСОБА_3 звернувшись до нотаріуса з правовстановлюючим документом – Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.01.2009; щодо іншої 1/2 частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_4 , позивач може звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування в обсязі тих прав, що належали ОСОБА_3 на момент спадкування, але не були ним оформлені за життя. 
Однак таких висновків суд першої інстанції дійшов із порушенням норм процесуального права.

Судом у справі встановлено, що у січні 2022 року до суду подано позовну заяву від імені ОСОБА_1 , яка підписана ОСОБА_2 . У позовній заяві зазначено, що ОСОБА_2 діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності серії 57АА №1140610 від 12.01.2021, зареєстрованій в реєстрі за №5715-н/57-2021-1-57. 
До позовної заяви додано копію довіреності серії 57АА №1140610 від 12.01.2021, що посвідчена нотаріусом Орловського нотаріального округу Орловської області Свінолобовою О.М., за якою ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 прийняти спадщину і вести спадкову справу з правом отримання свідоцтв про право на спадщину до майна, що залишилося після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 її брата ОСОБА_3 , в чому б воно не полягало і де б воно не знаходилося, з правом подачі заяви про прийняття спадщини, укладення угоди про визначення часток у спільному майні у зв`язку із смертю одного з власників, в разі необхідності отримувати дублікати правовстановлюючих документів, з правом подачі заяви про видачу постанови про оплату похорон і отримання даної постанови, з правом отримання грошових вкладів з належними по ним відсотками і компенсаціями, з правом отримання іншого успадкованого майна. 
Для здійснення зазначених дій ОСОБА_1 довірила ОСОБА_2 , зокрема, в разі потреби представляти її інтереси у всіх судових, адміністративних та правоохоронних органах, органах дізнання, прокуратури, і інших правоохоронних органах, в тому числі у всіх судах судової системи України з усіма правами, які надані законом заявнику, позивачеві, відповідачу, третій особі, підозрюваному, обвинуваченому, підсудному, особі, щодо якої ведеться провадження у справі про адміністративне правопорушення, захиснику, потерпілому, його представнику, в тому числі з правом на: підписання позовної заяви, пред?явлення її до суду, передачі спору на розгляд третейського суду, пред?явлення зустрічного позову, повну або часткову відмову від позовних вимог, зменшення їх розміру, визнання позову, зміна предмета чи підстави позову, укладення мирової угоди, оскарження судової постанови, пред?явлення виконавчого документа до стягнення, з правом на подачу будь-яких інших документів, в тому числі подачу скарг, апеляційної скарги, касаційної скарги, скарг в порядку нагляду, заявлення  відводів і клопотань, отримання виконавчого документа (а.с. 6-9).

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
  Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
  Водночас статтею 58 ЦПК України передбачено право сторони, третьої особи, а також особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
  Відповідно до частини 2 статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
  За положеннями частини 7 статті 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

  У цивільному процесі повноваження адвоката як представника підтверджуються в порядку частини 4 статті 62 ЦПК України:
- довіреністю;
- ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;
- дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу».

За положеннями ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є:
1)  справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 
2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);
4) справи про розірвання шлюбу;
5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 

У справі, що переглядається, між сторонами вирішується спір про визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, тобто спір виник із спадкових відносин. Дана справа в силу вимог цивільно-процесуального законодавства не є малозначною, таким чином представником сторін у суді за приписами ч. 1 ст. 60 ЦПК України може бути виключно адвокат, представництво позивача за довіреністю будь-якою особою, яка досягла вісімнадцяти років та має цивільну процесуальну дієздатність і не є адвокатом, виключається.

  Ураховуючи те, що ОСОБА_2 , яка підписала від імені позивачки ОСОБА_1 позовну заяву не є адвокатом (матеріли справи не містять таких відомостей), у неї відсутні повноваження на представництво ОСОБА_1 у даній справі в суді. 

З матеріалів справи вбачається, що у суді першої інстанції як представник позивача брала участь адвокат Ткаченко Н.М. Зокрема, нею подано:
- заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача від 04.08.2022 (а.с. 31);
- клопотання про проведення розгляду справи в режимі відеоконференції від 13.10.2023 (а.с. 34);
- заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача від 15.12.2022 (а.с. 39);
- заяву про відкладення розгляду справи від 16.02.2023 (а.с. 44);
- клопотання про долучення доказів від 01.09.2023 (а.с. 58-62). 
Також адвокат Ткаченко Н.М. брала участь у судових засіданнях у даній справі, що вбачається з протоколів судового засідання від 17.10.2022 (а.с.36-37) та від 18.10.2023 (а.с. 63). 
Проте матеріали справи не містять передбачених ЦПК України документів  на підтвердження повноважень адвоката Ткаченко Н.М. для представництва інтересів ОСОБА_1 у Прилуцькому міськрайонному суді Чернігівської області. 

Частиною 1 ст. 377 ЦПК України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

Зважаючи на те, що позовна заява підписана ОСОБА_2 за відсутності у неї повноважень на представництво ОСОБА_1 у даній справі, сама ОСОБА_1 участі у розгляді справи не брала, будь-яких заяв щодо підтримання позовних вимог або розгляду справи за її відсутності не подавала, адвокат Ткаченко Н.М. діяла від імені ОСОБА_1 без підтвердження повноважень на представництво інтересів останньої, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із залишенням позову ОСОБА_1 без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 257, 367, 374, ч. 1 ст. 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -
                                         П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником – адвокатом Ткаченко Наталією Миколаївною – задовольнити частково.
Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2023 року  – скасувати.
Позов ОСОБА_2 , поданий від імені ОСОБА_1 , до Прилуцької міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом  – залишити без розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 01 лютого 2024 року.

Головуюча:                                                                   О.Є. Мамонова

Судді:                                                                             Н.В. Висоцька 

                                                                                        О.І. Онищенко