КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року                                                                                                      місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 753/9945/23
номер провадження: 22-ц/824/1113/2024
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),
суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А., 
за участю секретаря - Мазурок О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Лотиша Андрія Михайловича на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 28 вересня 2023 року у складі судді    Заставенко М.О., у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа: об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добровулик», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,
В С Т А Н О В И В:
У червні 2023 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добровулик» (далі - ОСББ «Добровулик») про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.
Позовна заява мотивована тим, що позивачам на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . 18 березня 2023 року внаслідок несанкціонованого втручання в систему рушникосушарки власником квартири АДРЕСА_2 , що розташована над квартирою позивачів, трапилось протікання, у зв`язку з чим відбулось залиття квартири позивачів.
Вказували, що 20 березня 2023 року головою правління ОСББ «Добровулик», представником обслуговуючої компанії та членом правління вказаного ОСББ, в присутності позивачки ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_1 , був складений акт про залиття, яким встановлено, що причиною залиття квартири АДРЕСА_1 стала неправильна експлуатація рушникосушарки власником квартири АДРЕСА_2 , яким є відповідачка. За результатами огляду квартири позивачів, членами комісії було встановлено, що в квартирі залито: шпалери на стінах, площею 205 кв.м; лінолеум, площею 90 кв.м.; у ванні та туалеті штукатурка, площею 30 кв.м; стеля на балконі 6 кв.м.
Зазначали, що з метою проведення оцінки завданих збитків, позивачі звернувся до суб`єкта оціночної діяльності - товариства з обмеженою відповідальністю «Центр незалежної експертної оцінки» (далі - ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки»). Відповідно до висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1 після її залиття, від 10 квітня 2023 року, ринкова вартість проведення відновлювального ремонту становить 298 000 грн 00 коп.
Також вказували, що внаслідок неправомірних дій відповідачки, позивачці       ОСОБА_2 спричинено моральну шкоду, яку останню оцінила у сумі 300 000 грн 00 коп.
З урахуванням наведеного, позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 просили стягнути з ОСОБА_1 на свою користь по 74 675 грн 00 коп., кожному, а також витрати на проведення експертного дослідження та витрати на правову допомогу. Крім того, ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь моральну шкоду у розмірі 300 000 грн 00 коп.      
13 вересня 2023 року представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Лотиш А.М. подав до суду клопотання про призначення у справі будівельно - технічну експертизу.
Клопотання мотивоване тим, що наданий позивачами висновок про вартість проведення відновлювального ремонту квартири від 10 квітня 2023 року, який складений ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки», є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки ним визначено не розмір матеріальної шкоди, який є предметом позову, а визначено вартість відновлювального ремонту. До вказаного висновку додано документ про підтвердження повноважень ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки» в якості суб`єкта оціночної діяльності - сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 863/21 від 25 листопада 2021 року виданого Фондом державного майна України. Проте суду не надано доказів того, що у оцінювача ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки» є повноваження для визначення розміру збитків/шкоди, завданих залиттям нерухомого майна (квартири) та визначення вартості відновлювального ремонту нерухомого майна (квартири). 
Крім того, вказував, що у вказаному вище висновку не зазначено, що оцінювач (експерт) обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.
Тому вважав, що наданий позивачами висновок про розмір матеріальної шкоди викликає сумніви щодо його правильності.
Крім того, зазначав, що згідно наданого відповідачем звіту про оцінку розміру збитку, завданого внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 від 29 березня 2023 року, складеного ТОВ «Експертна оцінка майна», розмір матеріальних збитків є значно нижчим та складає 19 047 грн 00 коп. 
З урахуванням наведеного, представник відповідачки - адвокат Лотиш А.М. просив призначити у справі будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам товариства з обмеженої відповідальністю «Експертно-дослідна служба  України». На вирішення експертизи  поставити таке питання:
Який дійсний розмір матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на дату проведення експертизи? 
28 вересня 2023 року представник позивачів - адвокат Бойчук Н.П. подала до суду першої інстанції заперечення на клопотання про призначення будівельно - технічної експертизи, в якому вказувала про те, що наданий позивачами висновок про вартість проведення відновлювального ремонту квартири від 10 квітня 2023 року є належним і допустимим доказом у справі на підтвердження позовних вимог, а посилання представника  відповідача на те, що висновком визначено не розмір шкоди, а вартість відновлювального ремонту  не ґрунтується на нормах матеріального права. Також зазначала, що запропоноване у клопотанні питання не відноситься до завдань будівельно-технічної експертизи. 
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 28 вересня 2023 року у вказаній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено таке запитання:
Яка вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок затоплення квартири водою, станом на день проведення експертизи?
Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Експертів попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.
Для дослідження експертам надано матеріали справи №753/9945/23.
Передоплату за проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Лотиш А.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою призначити у справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити таке питання: Який дійсний розмір матеріальної шкоди внаслідок залиття  квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .? Проведення експертизи доручити експертам ТОВ «Експертно-дослідна служба України». 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції доручив проведення судової експертизи експертам іншої експертної установи, а саме, Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. При цьому, суд не навів аргументів та обставин, з яких було прийняте таке рішення та відхилено проведення експертизи у ТОВ «Експертно-дослідна служба України».
Вказує, що він обирав експертну установу, з урахуванням вузької кваліфікації та наявної завантаженості з проведення експертиз. Сукупність цих вимог забезпечує якісне, ефективне та своєчасне отримання результату експертизи, що пришвидшить розгляд справи. Тобто, суд першої інстанції не з`ясував, чи має можливість Київський науково-дослідний інститут судових експертиз провести на даний час судову експертизу згідно поставлених судом запитань. Також суд першої інстанції не з`ясував, чи наявна у вказаній експертній установі завантаженість забезпечить своєчасний розгляд даної справи відповідно до розумних строків, передбачених законодавством та судовою практикою.
Зазначає, що суд першої інстанції визначив інше питання для експертів ніж те, що просила сторона відповідача. При цьому, всупереч положенням ч.5 ст.103 ЦПК України, суд не навів жодних аргументів відхилення та зміни питання сторони відповідача. Вказує, що предметом спору у даній справі є не відшкодування вартості ремонтно-будівельних робіт, а відшкодування завданої матеріальної шкоди. Тобто, вартість ремонтно-будівельних робіт та матеріальна шкода, є різними поняттями.
Представник позивачів - адвокат Бойчук Н.П. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що при вирішення клопотання про призначення експертизи згоди сторін щодо вибору експертної установи досягнуто не було, у зв`язку з чим експертну установу визначив суд. Зазначає, що Київський науково-дослідний інститут судових експертиз це державна експертна установа, в якій кількість атестованих судових експертів за таким видом експертизи, як будівельно-технічна експертиза - 23, їх завантаженість станом на                                 01 листопада 2023 року становить 57,3%.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Постановляючи ухвалу про призначення будівельно-технічної експертизи, суд першої інстанції керувався ст.ст.103, 104 ЦПК України й виходив із того, що оскільки сторони у справі не погоджуються із заявленим розміром матеріальних збитків, зважаючи на необхідність спеціальних знань фахівця при вирішенні заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення даної експертизи у справі.
При визначенні питання перед експертом для визначення розміру завданих збитків, суд на підставі ст.1192 ЦК України визнав за доцільне поставити питання вартості ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок затоплення квартири станом на день проведення експертизи.
З огляду на те, що усунення наслідків плісняви, охоплюється ремонтними роботами, які необхідно провести у квартирі для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок затоплення квартири водою, суд відхилив запропоноване представником позивача додаткове запитання.
Також за результатами обговорення в судовому засіданні суд не вбачав перешкод для доручення проведення експертизи експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. 
Вказані висновки суду є правильними й такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону. 
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору за власною ініціативою, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Порядок призначення судової експертизи у науково-дослідних судово-експертних установах Міністерства юстиції України, обов`язки, права та відповідальність судового експерта, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів визначається Законом України «Про судову експертизу», Цивільним процесуальним кодексом України, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи.
У відповідності до ч.1 ст.102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. 
Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права (ч.2 ст.102 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;             2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Згідно з ч.1 ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Отже, судова експертиза призначається у разі потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування.
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Така правова позиція висловлена, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 січня 2018 року в справі №907/425/16 та від 24 січня 2018 року в справі №917/50/17.
У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01 червня 2006 року, яке відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судом як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строки для їх отримання.
Відповідно до принципу диспозитивності, закріпленого ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З матеріалів справи вбачається, що у червні 2023 року позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСББ «Добровулик», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири.
З наданого позивачами висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1 , від 10 квітня 2023 року, вбачається, що вартість проведення відновлювального ремонту становить 298 000 грн 00 коп.
Згідно звіту про оцінку розміру збитку, завданого внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , який складений 29 березня 2023 року ТОВ «Ексертна оцінка майнових прав» на замовлення відповідачки ОСОБА_1 , ринкова вартість розміру збитку, завданого внаслідок залиття вказаної вище квартири, становить 19 047 грн 00 коп.      
Враховуючи, що сторони у справі не погоджуються із заявленим розміром матеріальних збитків, колегія суддів приходить до висновку, що дотримуючись принципу змагальності сторін і, не створюючи їм перешкод у процесі доказування обставин, суд першої інстанції, з урахуванням вимог ст.13 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про призначення у даній справі судової будівельно - технічної експертизи, оскільки для з`ясування обставин, які мають значення для справи, необхідні спеціальні знання.
Статтею 1192 ЦК України визначено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого.   
Так, ч.1 ст.1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з ч.5 ст.103 ЦПК України учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону, приймаючи до уваги заявлені позивачами вимоги про відшкодування шкоди,  а також те, що усунення наслідків плісняви, охоплюється ремонтними роботами, які необхідно провести у квартирі для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок затоплення квартири позивачів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визнав за доцільне поставити перед експертами питання про визначення вартості ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок затоплення квартири станом на день проведення експертизи, відхиливши питання, яке було запропоноване представником відповідачки.
Тому доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не навів аргументів відхилення та зміни запропонованого представником відповідачки питання, є необґрунтованими з наведених вище підстав.      
Відповідно до ч.3 ст.103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Судом першої інстанції встановлено та не заперечується представником позивачів, що сторонами у справі не було досягнуто згоди щодо вибору експертної установи.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були наявні підстави для самостійного визначення експертної установи та, відповідно, доручення проведення експертизи експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. 
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали про призначення експертизи не з`ясував чи має можливість дана експертна установа провести на даний час експертизу згідно поставлених питань та не з`ясував чи наявна у ній завантаженість забезпечить проведення експертизи у розумні строки, не заслуговують на увагу, оскільки вони не є передбаченими законом обставинами, які підлягають з`ясуванню судом при вирішенні питання про призначення експертизи.
При цьому, колегія суддів враховує, що відповідно до ч.7 ст.130 ЦПК України призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.
Отже, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, і не свідчить про порушення судом норм процесуального права. 
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лотиша Андрія Михайловича залишити без задоволення.
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 28 вересня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
 
Головуючий

Судді: