ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

Додаткова постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024 року          м.Дніпро         Справа №  908/3680/21 
          Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Чус О.В. (доповідач),
суддів: Дарміна М.О., Кощеєва І.М.,
секретар судового засідання: Солодова І.М.
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ” про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, яка викладена у відзиві на апеляційну скаргу по справі № 908/3680/21
за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ”, м. Дніпро
до відповідача: Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”, м. Київ в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція”, м. Енергодар, Запорізька область
про стягнення 1 926 269,12 грн.
за зустрічним позовом:  Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”, м. Київ в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція”, м. Енергодар, Запорізька область
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ”, м. Дніпро
про виконання зобов`язань з поставки товару на суму 165273,70 грн, стягнення суми 8147,95 грн. пені та суми 11569,10 грн штрафу,

ВСТАНОВИВ:
До Господарського суду Запорізької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю “АГРО ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ” з позовом про стягнення з відповідача: Державного  підприємства  “Національна  атомна  енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” ДП  “НАЕК “Енергоатом”  суми 1 924 529,13 грн основного боргу за договором  поставки товару та суми 1739,99 грн - 3 % річних, всього – загальної суми 1 926 269,12 грн. 
          ДП “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” подано зустрічний позов про зобов`язання ТОВ “АГРО ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ” здійснити поставку товару, який не був поставлений у визначений договором строк на загальну суму 165 273,70 грн та стягнення суми 8147,95 грн пені та суми 11569,10 грн. штрафу. 
Рішенням Господарського суду Запорізької   області від 12.07.2023 первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ” суму 1 924 529 грн 13 коп. основного боргу. У задоволенні іншої частини первісного позову – відмовлено. Стягнуто з Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ” суму 28 867 грн 94 коп. витрат зі сплати судового збору. Стягнуто з Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ” суму 29 972 грн 90 коп. витрат на професійну правничу допомогу. 
Зустрічний позов задоволено частково. Закрито провадження у справі № 908/3680/21 за зустрічним позовом в частині позовних вимог про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ” здійснити поставку товару з обсягу, передбаченого п. 1.1 договору № 231(7)21УК/53-121-01-21-10711 від 22.09.2021, який не був поставлений у визначений договором строк (позиції № 7, № 27 специфікації), на загальну суму 165 273,70 грн, а саме: кутик 140х140х10 С345 у кількості 1,700 т, сталь арматурна ф8 мм А400С Ст25Г2С у кількості 0,676 т, за відсутністю предмета спору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ” на користь Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”   в особі Відокремленого підрозділу   “Запорізька атомна електрична станція” Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” суму 8147 грн 95 коп. пені та суму 11 569 грн 10 коп. штрафу. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ” на користь Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в   особі       Відокремленого        підрозділу        “Запорізька        атомна        електрична        станція”  Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” суму 2481 грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Державне підприємство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція”, в якій просить скасувати рішення в частині стягнення 29 972,90 грн. витрат на професійну правничу допомогу, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ДП“Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” за договором в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.11.2023 апеляційну скаргу Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” на рішення Господарського суду Запорізької області від 12.07.2023 у справі № 908/3680/21 – залишено без задоволення. Рішення  Господарського суду Запорізької    області від 12.07.2023 у справі № 908/3680/21 - залишено без змін.
           30.10.2023 до Центрального апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ” надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким, зокрема, просить стягнути з Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька АЕС” (71504, м. Енергодар, вул. Промислова,133., ідентифікаційний код: 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО-ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ” (49012, м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 25, оф.4, ідентифікаційний код: 43041878) вартість послуг професійної правничої допомоги в розмірі 7000,00 грн.  
У постанові Центрального апеляційного господарського суду від 02.11.2023 у даній справі не вирішувалося питання щодо розподілу судових витрат понесених позивачем на професійну  правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
          Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.11.2023 у справі №908/3680/21 визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.11.2023 у даній справі зазначеною колегією суддів призначено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ” про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у судове засідання на 10.01.2024 о 11:00; встановлено учасникам справи строк - 15 днів для подання своїх заперечень щодо заяви ТОВ АГРО ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ” про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, яка викладена у відзиві на апеляційну скаргу по справі № 908/3680/21.
08.12.2023 до Центрального апеляційного господарського суду надійшли заперечення на заяву позивача про стягнення витрат на правничу допомогу від представника ДП “НАЕК “Енергоатом” в особі ВП “Запорізька АЕС”, в яких відповідач просить відмовити в її задоволенні; у разі задоволення заяви, зменшити розмір витрат на правничу допомогу у справі № 908/3680/21 на 90 %.
Подані заперечення обґрунтовані тим, що заявлений позивачем розрахунок витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 7000,00 грн. є завищеним та необґрунтованим, не відповідає критерію розумності їх розміру, не є співмірним зі складністю справи; відповідач вважає, що підготовка відзиву на апеляційну скаргу не вимагала додаткового вивчення юридичної природи спірних правовідносин чи виконання значного обсягу юридичної і технічної роботи; позивачем не надано розрахунковий документ, що підтверджує факт здійснення господарської операції між юридичною особою та адвокатським об`єднанням.
05.01.2024 від представника відповідача – адвоката Балацького Я.А. до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю взяти участь у судовому засіданні 10.01.2024 об 11:00 через необхідність присутності в цей час в судовому засіданні Господарського суду Запорізької області по справі №908/2868/23 (910/9737/23).
У судове засідання 10.01.2024 представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.10.2021 у справі № 11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі “Цихановський проти України”  (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ “Смірнова проти України” (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), “Карнаушенко проти України” (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).
Як відзначив Верховний Суд у постановах від 12.03.2019 у справі № 910/12842/17, від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18, від 07.07.2022 у справі № 918/539/16 відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Таким чином, згідно з усталеною судовою практикою та позицією ЄСПЛ відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-то неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. 
Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 
Зважаючи на те, що явка сторін обов`язковою не визнавалась, колегія суддів не вбачає правових та фактичних підстав для відкладення розгляду справи, тому, порадившись на місці, вирішила розпочати розгляд справи за відсутності представників сторін, які повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви про стягнення витрат на професійну допомогу та заперечень проти неї, апеляційний господарський суд вважає, що заява позивача про стягнення витрат на професійну допомогу у розмірі 7000,00 грн. підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 
Згідно з ч. 2 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.     
Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. 
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу). Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказана правова позиція щодо застосування норм права викладена в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Процесуальним законодавством не встановлено вимог щодо форми і змісту заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. 
Матеріалами справи підтверджується, що 30.10.2023 від позивача до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким, зокрема, просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 7000,00 грн.
З урахуванням викладеного, апеляційний господарський суд зазначає, що заява позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн була зроблена позивачем з урахуванням строків, визначених ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
До заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані копії наступних документів:
-          договору про надання правової допомоги №б/н від 10.10.2023, укладеного між адвокатом Омелян О.О. (Адвокат) та ТОВ “АГРО ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ” в особі директора Слесаренко О.В. (Замовник), за умовами якого Замовник доручає, а Адвокат зобов`язується вчинити від імені та за рахунок Замовника такі юридичні дії: представляти права та законні інтереси Замовника в суді апеляційної інстанції, здійснювати професійну діяльність згідно з умовами цього Договору з усіма правами адвоката, які передбачені законодавством України, у зв`язку з участю Замовника у господарській справі №908/3680/21, розгляд якої проводить Центральний апеляційний господарський суд; а замовник зобов`язується сплатити таку допомогу на умовах Договору;
-          попередній розрахунок визначення суми судових витрат від 27.10.2023 на загальну суму 7000,00 грн.
-          детальний опис робіт (наданих послуг) від 27.10.2023, за змістом якого адвокат Омелян О.О. надав, а позивач в особі директора Слесаренко О.В. прийняв наступні види правової допомоги, що пов`язані з розглядом справи у Центральному апеляційному господарському суді по справі №908/3680/21: попередня консультація щодо вивчення апеляційної скарги та правовий аналіз матеріалів справи ( кількість часу – 1 година, вартість – 1000,00 грн.), підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу (кількість часу – 4 години, вартість – 1500,00 грн., на суму 6000,00 грн.), всього на суму 7000,00 грн.
У матеріалах справи наявна копія свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю Омеляна Олександра Олександровича №2342 від 18.07.2011.
Верховний Суд в додатковій постанові від 18.03.2021 у справі №    910/15621/19 зазначив, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи)    може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини”. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі “Двойних проти України” (пункт 80), від 10.12.2009 у справі “Гімайдуліна і інших проти України” (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі “East/West Alliance Limited” проти України”, від 26.02.2015 у справі “Баришевський проти України” (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Лавентс проти Латвії” від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, в постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі     № 915/237/18). 
Як вбачається з матеріалів справи №908/3680/21, Центральним апеляційним господарським судом постановою від 02.11.2023 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення. Отже, згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу позивача, понесені на вивчення матеріалів апеляційної скарги та підготовку відзиву, покладаються на відповідача. 
Дослідивши подані позивачем документи, співмірність суми витрат із складністю справи та відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, те, що представництво інтересів позивача здійснювалося тим самим адвокатом, який здійснював захист в суді першої інстанції (складав позовну заяву, відзив на зустрічну позовну заяву, відповідь на відзив, брав участь у засіданнях суду першої інстанції), суд апеляційної інстанції вважає, що розмір заявлених позивачем витрат на правову допомогу в Центральному апеляційному господарському суді на попередню консультацію щодо вивчення апеляційної скарги, правовий аналіз матеріалів справи, підготовку і подання відзиву на апеляційну скаргу в сумі 7 000, 00 грн. не відповідає критерію розумності їхнього розміру, такі витрати неспіврозмірні з виконаною роботою в суді апеляційної інстанції. Зі змісту підготовленого адвокатом відзиву вбачається згода позивача з рішенням суду першої інстанції, прохання залишити його в силі, однак відсутня обґрунтована правова позиція, яка б вимагала значних професійних зусиль та часу адвоката на її складення.
Апеляційний господарський суд, враховуючи зміст та об`єм поданого відзиву на апеляційну скаргу, вважає заявлені судові витрати такими, що обґрунтовані на суму 1 500,00 грн. 
За таких обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ” про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за апеляційною скаргою Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” на рішення Господарського суду Запорізької області від 12.07.2023 у справі № 908/3680/21 підлягає частковому задоволенню на суму 1  500,00 грн, в іншій частині заяви слід відмовити.
Керуючись статтями 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,  -   

ПОСТАНОВИВ:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ” про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за апеляційною скаргою Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” на рішення Господарського суду Запорізької області від 12.07.2023 у справі № 908/3680/21 задовольнити частково. 
Стягнути з Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРО ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ” витрати на професійну правничу допомогу за розгляд апеляційної скарги Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” на рішення Господарського суду Запорізької області від 12.07.2023 у справі № 908/3680/21 в сумі 1500,00 грн., про що видати наказ.
У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.
Видачу наказу відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Запорізької області. 
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повна додаткова постанова складена 12.01.2024.

Головуючий суддя                                                                       О.В. Чус

Суддя                                                                                               І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                              М.О. Дармін