УХВАЛА

08 березня 2024 року 

м. Київ

справа №420/9382/21

адміністративне провадження № К/990/1062/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Стойковою Мариною Дмитрівною, на рішення Одеського окружного адміністративного суду від                    28 жовтня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі №420/9382/21 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора та Одеської обласної прокуратури, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №45 від                         23 листопада 2020 року про неуспішне проходження позивачкою атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;

- визнати протиправними дії Першої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) щодо нерозгляду заяви позивачки від 16 грудня 2020 року;

- зобов`язати Першу кадрову комісію з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) розглянути заяву позивачки від 16 грудня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Одеської обласної прокуратури           Костенко С.К. №692к від 12 березня 2021 року в частині тимчасового визначення робочого місця позивачки у Київській окружній прокуратурі міста Одеси Одеської області;

- зобов`язати керівника Одеської обласної прокуратури привести у відповідність (перейменувати) займану посаду позивачки - прокурора Місцевої прокуратури №1 з рівнозначною посадою прокурора Київської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області з 15 березня 2021 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалами Верховного Суду від 29 березня, 09 та 25 травня, 27 червня, 13 вересня, 23 жовтня та    18 грудня 2023 року касаційні скарги ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі №420/9382/21 було повернуто заявнику.

08 січня 2024 року до Суду увосьме надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2022 у справі №420/9382/21.

Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2024 року визнано неповажними підстави пропуску строку ОСОБА_1 на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2022 у справі №420/9382/21 та касаційну скаргу залишено без руху. Надано скаржнику десятиденний строк для усунення недоліків указаної касаційної скарги шляхом надіслання до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення і надіслання відповідних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин.

На виконання вимог указаної ухвали представником позивачки - адвокатом Стойковою Мариною Дмитрівною, подано до Суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому остання зазначає, що копію постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року нею, як представником, було отримано                  15 лютого 2023 року. Вказує на те, що вперше подану касаційну скаргу було подано у межах строку визначеного статтею 329 КАС України, водночас зазначену касаційну скаргу та повторно подані касаційні скарги було повернуто ухвалами Верховного Суду особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України. Просить врахувати, що повторні касаційні скарги подавалися у найкоротші строки після отримання ухвал Верховного Суду. При цьому зазначає, що у періоди з 30 березня 2023 року по 12 квітня 2023 року та з 18 грудня             2023 року  по 28 грудня 2023 року вона перебувала у відпустці. Звертає увагу на те, що ухвалою Верховного Суду від 13 вересня 2023 року було визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне провадження.

Також представник скаржниці посилається на введення в Україні воєнного стану в Україні та зазначає, що за інформацією розміщеною на сайті за посиланням https://air-alarms.in.ua, у період з 15 лютого 2023 року (день отримання копії оскаржуваної постанови) по 04 січня              2024 року (день направлення касаційної скарги) в Одеській області (місце розміщення офісу адвоката) було оголошено 467 разів тривогу, з яких 181 раз у період з 15 вересня 2023 року по 04 січня 2024 року, зафіксовано 127 вибухів, частина з яких призвела до пошкодження житлових будинків у місті Одеса. Вказує та те, що під час кожного оголошення повітряної тривоги вона вимушена прямувати до сховища, з метою збереження свого життя та здоров`я, а після відбою повітряної тривоги прямувати до робочого місця, що призводить до постійного виснаження. Посилається на те, що за місцем розташування її робочої адреси відсутнє облаштоване укриття. Також зазначає, що на початку 2023 року були постійні відключення електроенергії в Одеському регіоні, тому в умовах, які склалися у період з 24 лютого 2022 року по теперішній час надзвичайно важко працювати. Тому, враховуючи те, що копію постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року адвокатом отримано 15 лютого 2023 року, під час дії воєнного стану, який діє до теперішнього часу, на її думку, існують незалежні від позивача обставини, які унеможливили своєчасне подання касаційної скарги.

Відповідно до вимог частини третьої статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Суд зауважує, що підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання касаційної скарги.

Питання поважності причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин справи і належних доказів поважності пропуску процесуального строку на оскарження.

Приписами статті 44 КАС України встановлено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги.

У випадку пропуску строку на касаційне оскарження підставами для прийняття касаційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами). У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення, такі підстави.

Суд зауважує, що неодноразове повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Крім того, обставини, за яких суд касаційної інстанції вже повертав попередні касаційні скарги, були безпосередньо пов`язані з організаційною діяльністю заявника (неналежне оформлення).

Вирішуючи питання про поновлення строку касаційного оскарження, суд оцінює дотримання строків звернення до суду не тільки на час подачі первісної касаційної скарги, а й з урахуванням усього проміжку часу до постановлення відповідної ухвали про поновлення або відмову у поновленні таких строків, тривалість строку пропущеного строку та обставини пропуску строку звернення до суду.

Суд критично оцінює посилання заявниці на те, що ухвалою Верховного Суду від 13 вересня                  2023 року ОСОБА_1 було поновлено строк на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року, оскільки після поновлення відповідного строку позивачка вже два рази зверталась до суду із касаційною скаргою, проте через відсутність обґрунтування підстав касаційного оскарження, ці касаційні скарги були повернуті заявниці.

Суд зауважує, що строк майже у чотири місяці з моменту ухвалення Судом рішення про поновлення строку на касаційне оскарження є тривалим для повторного поновлення відповідного строку без належного обгрунтування поважності причин його пропуску.

При цьому Суд не приймає до уваги посилання скаржника на обставини введення на території України, оскільки введення воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків у судових справах.

Суд зауважує, що за усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Водночас саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.

Скаржником не надано доказів, яким саме чином введення воєнного стану вплинуло на його обов`язок своєчасно подати касаційну скаргу. Суд зауважує, що повітряні тривоги не можуть бути основною причиною для поновлення строку на подання касаційної скарги, оскільки вони не мають постійного та довготривалого характеру.

Крім того, Суд ураховує, що заявниця неодноразово зверталася до суду касаційної інстанції з касаційними скаргами саме у період запровадження воєнного стану. Тому посилання на наслідки впливу артилерійських обстрілів, ракетних ударів та запровадження воєнного стану, спростовується фактом неодноразового звернення заявниці з касаційними скаргами у зазначений період, а отже, не є поважними підставами для поновлення пропущеного процесуального строку.

Таким чином, Судом установлено, що зазначені представником скаржниці доводи щодо поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, оскільки у такому випадку принцип res judicata буде порушено.

Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Ураховуючи, що скаржником не наведено інших поважних підстав для поновлення строку касаційного оскарження, не надано належних доказів на їхнє підтвердження, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 44, 248, 332, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку ОСОБА_1 на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2022 року у справі №420/9382/21.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Стойковою Мариною Дмитрівною, на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2022 у справі №420/9382/21.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:  Судді:	О.Р. Радишевська   В.Е. Мацедонська   М.І. Смокович