ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2024 р. 	Справа № 480/1318/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Жигилія С.П. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.06.2023, головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета,  по справі № 480/1318/23
за позовом         ОСОБА_1  
до      Військової частини НОМЕР_1                          
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання виконати певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду  з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі також - відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не врахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення передбаченої ст. 10-1 та ч.3 ст.15 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 рік;
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не врахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої ст.10-1 та ч.3 ст.15 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з урахуванням індексації грошового забезпечення за 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роки;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з урахуванням індексації грошового забезпечення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час звільнення з відповідачем проведено не повний розрахунок, а саме не в повному обсязі здійснено нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2014-2019 р., а також грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, оскільки обрахунок цих виплат здійснено без врахування індексації грошового забезпечення.
Вказав, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 по справі №480/6308/22 зобов`язано відповідача  здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 та за період з 01.03.2018 по 26.06.2019, яка була нарахована та виплачена 19.01.2023. Таким чином цим рішенням було підтверджено його право на отримання індексації грошового забезпечення. 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 позов задоволено. 
Визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої ст.10-1 та ч.3 ст.15 Закону України від  20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за 2014 – 2019.
Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2014 – 2019, передбачену ст.10-1 та ч.3 ст.15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з урахуванням індексації грошового забезпечення та виплачених сум.
Визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за 2011 – 2019, передбаченої п.12 ч.1 ст.12 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки за 2014 – 2019, передбачену п.12 ч.1 ст.12 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з урахуванням індексації грошового забезпечення та виплачених сум.
Не погоджуючись з рішенням суду Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просила його скасувати та прийняти рішення яким відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказала, що позивачу  нарахована та виплачена допомога на оздоровлення за 2014-2019 роки без індексації, оскільки вказана виплата є одноразовою. Крім того, індексації підлягають тільки грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Зауважив, що позивачу нарахована та виплачена індексація грошових доходів громадян в межах діючого на момент нарахування порядку та на виконання  рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2022. Крім того дохід позивача вже був проіндексований під час виплати грошового забезпечення за відповідний місяць, у якому виплачувалась грошова допомога на оздоровлення.
Що стосується врахування індексації при виплаті компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, вказав, що індексації підлягають грошові доходи громадян,  які не мають разового характеру та встановлені в межах прожиткового мінімуму. Оскільки грошова компенсація за невикористані календарні дні додаткової відпустки є разовою виплатою, тому відповідно до Законодавства України така виплата індексації не підлягає.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що позивач з 28.07.2014 по 26.06.2019 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.06.2019 №129 ОСОБА_1 виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення (а.с.8, зворот).
Позивач не погодився із не нарахуванням та невиплатою під час звільнення суми грошової компенсації за невикористані календарні дні (70 днів) додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2019 рік у зв`язку з чим звернувся до суду.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23.11.2022 №480/6309/22, зокрема, зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні (70 днів) додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 26.06.2019.
На виконання рішення суду від 23.11.2022 №480/6309/22, яке набрало законної сили 27.12.2022, відповідач здійснив нарахування компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2019 в сумі 34811,58 грн, яка відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_1 від 10.05.2023 №474 розрахована з місячного грошового забезпечення на день звільнення - 14919,25 грн за 70 діб та виплатила її, що підтверджується витягом з карткового рахунку позивача (а.с. 5) та платіжним дорученням №57 від 18.01.2023 (а.с. 25).
Позивач не погодився з сумою нарахованої йому індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 та за період з 01.03.2018 по 26.06.2019, у зв`язку із чим звернувся до суду.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 по справі №480/6308/22, зокрема, зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року та з урахуванням виплачених сум та зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 26.06.2019 із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 та з урахуванням виплачених сум.
Відповідачем на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 по справі №480/6308/22 проведено донарахування індексації до грошового забезпечення у розмірі 75128,08 грн (до сплати з урахуванням податків - 74001,16 грн), що підтверджується роздатковою відомістю за січень 2023 та довідкою ВЧ НОМЕР_1 від 10.05.2023 №474 (а.с. 32-33). 
Позивач вважає, що оскільки рішенням суду вже встановлено його право на отримання індексації на час звільнення зі служби, виплата додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2019 рік, та грошової допомоги на оздоровлення за 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роки має бути проведена з урахуванням індексації виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 26.06.2019.   
Оскільки зазначені обставини вплинули на розмір отриманих ним коштів, позивач вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Спірним питанням в цій справі правомірність бездіяльності відповідача щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахуванні та виплаті позивачу суми компенсації днів невикористаної додаткової відпустки та суми грошової допомоги на оздоровлення.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
Так, ч.2 ст. 9 Закону України №2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за № 638/15329, затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Інструкція № 260), пунктом 38.6 якої передбачено, що військовослужбовцям, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.6 цієї Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються: звільненим з посад, на які вони були призначені - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення).
Пунктом 30.1 Інструкції №260 установлено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом та набули право на щорічну основну відпустку, один раз на рік надається грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 30.3 цієї Інструкції розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Відповідно до п. 33.1 Інструкції №260 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять службу за контрактом, для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік надається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).
Відповідно до розділу І Порядку №260 «Загальні положення», а саме пункту 4 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає:
- посадовий оклад;
- оклад за військовим званням;
- надбавку за вислугу років;
- підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний;
- надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання;
- доплати за науковий ступінь та за вчене звання;
- премію;
- морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування;
- одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби;
- інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.
Пунктом 14 розділу 1 Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.
Пунктом 14 розділу 1 Порядку №260 передбачено, що виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.
Відповідно до розділу XXIII Порядку №260 «Виплата грошової допомоги для оздоровлення», а саме пункту 6 передбачено, що розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Відповідно до розділу XXXI Порядку №260 «Виплата грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби», а саме п. 6 передбачено, що розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою.
За визначенням статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 4 Закону №1282-ХІІ передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Конституційний Суд України у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 вказав, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, колегія суддів вважає, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
Субсидіарне застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення для розрахунку грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку вказаних виплат призвело б до знецінення як грошового забезпечення, так і самої допомоги на оздоровлення та компенсації.
Судом встановлено, що відповідачем нараховано та виплачено позивачу суму допомоги на оздоровлення за період з 2014 по 2019 роки (а.с.24). 
Сума яка нараховувалася відповідачем та виплачувалася позивачу як допомога на оздоровлення в 2014 р . в розмірі 2349 грн., у 2015 р. в розмірі 2434 грн., в 2016 р. в розмірі 2790,50 грн., в 2017 р. в розмірі 5734,50 грн., у 2018 р. в розмірі 7189,50 грн., у 2019 р. в розмірі 14919,25 грн. розраховувалася без врахування того, що при визначенні розміру індексації, яка є складовою грошового забезпечення, за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 повинна була бути вирахувана із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року та за період з 01.03.2018 по 26.06.2019, із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
Таким чином, в період проходження військової служби позивачу не нараховувалася та не виплачувалася в належному розмірі сума індексації грошового забезпечення, що встановлено в межах справи №480/6308/22.
Так, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 по справі №480/6308/22, крім іншого, було зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року та за період з 01.03.2018 по 26.06.2019, із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
На виконання рішення суду від 14.12.2022 по справі №480/6308/22 відповідачем здійснено перерахунок та виплачено позивачу суму індексації 19.01.2023 в розмірі 73951,16 грн. (а.с.5).
Натомість, перерахунок допомоги на оздоровлення за період з 2014 по 2019 роки відповідачем не проведено.
Крім того, відповідачем не доведено, що компенсація за дні невикористаної відпустки розрахована ним, виходячи з грошового забезпечення позивача з урахуванням індексації.
Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, під час нарахування та виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення належна сума індексації не була врахована, як розрахункова величина в належному розмірі. Також при нарахуванні компенсації днів невикористаної додаткової відпустки та її виплаті відповідачем не включено до розрахунку належної суми індексації грошового забезпечення.
Проте, оскільки, у даному випадку виплата позивачу індексації грошового забезпечення мала щомісячний характер та враховуючи її особливу правову природу, відповідач мав її врахувати при обрахунку позивачу грошової допомоги на оздоровлення за період з 2014 по 2019 рр., та належного розрахунку суми компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 р. по 2019 р.
Таким чином зазначені обставини свідчать про те, що під час нарахування та виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення належна сума індексації не була врахована, як розрахункова величина, в належному розмірі.
Доводи апеляційної скарги, що грошова компенсація за невикористані календарні дні додаткової відпустки та грошова допомога на оздоровлення є разовими виплатами, не мають постійного характеру, а тому не підлягають індексації є помилковими, оскільки спірним в межах цієї справи є правильність розрахунку вказаних вище виплат, а не індексація на виплачені суми. 
На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність бездіяльності відповідача щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2014-2019 роки та компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за 2014-2019 роки та необхідність зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплатити на користь позивача вказані виплати з урахуванням індексації грошового забезпечення та з урахуванням виплачених сум.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 по справі № 480/1318/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	Т.С. Перцова    С.П. Жигилій