Номер провадження: 33/813/599/24
Номер справи місцевого суду: 523/10898/23 
Головуючий у першій інстанції Деркачов О. В. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 року                                                                         м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду – Артеменко І.А.,
за участю: секретаря судового засідання – Подуст Т.П.,
особи, яка притягається до відповідальності,- ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м.Одеси від 21 липня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:
Короткий зміст судового рішення
Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 21.07.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.
ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.01.2001 №1306 (далі-ПДР), які полягали в тому, що він 21.06.2023 о 02:35, керуючи автомобілем марки «CHERY (KIMO)», н/з НОМЕР_1 , біля буд.№177 по вул. Восьмого Березня, в м. Одесі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук відмовився від проходження огляду за допомогою Драгера та в медзакладі.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати судове рішення та зняти з нього стягнення, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи та допущення порушення норм процесуального права. 
До апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м.Одеси від 21.07.2023, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 :
-не отримав належним чином засвідчену постанову суду;
-весь час важко хворів і не міг звернутися до суду;
-у судові засідання не з`являвся, оскільки його не повідомляли належним чином, тому не зміг дати свої пояснення суду;
-не знав про наявність судового рішення. 
В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м.Одеси від 21.07.2023.

Висновки щодо строків на апеляційне оскарження
Розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження, перевіривши причини пропуску строку, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Порядок оскарження постанов суду у справах про адміністративні правопорушення передбачений ст.294 КУпАП.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.
Отже, дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись строк на апеляційне оскарження, ? день винесення постанови.
З матеріалів справи встановлено, що оскаржувана постанова суду винесена 21.07.2022. Строк на її апеляційне оскарження закінчився 01.08.2023. 
З апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся до суду 23.01.2024, тобто поза межами процесуального строку, встановленогоч.2 ст.294 КУпАП.
Судом встановлено з матеріалів справи таке.
21.06.2023 в присутності ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому останнього повідомлено про розгляд справи Суворовським районним судом м.Одеси 21.07.2023 о 10.00 год. З наявного в матеріалах справи відеозапису з бодікамер поліцейських встановлено особисте ознайомлення ОСОБА_1 з текстом протоколу від 21.06.2023. Від надання пояснень, підпису та отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано в протоколі та відеозаписом. 
03.07.2023 справа надійшла до Суворовського районного суду м.Одеси.
21.07.2023 справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 , повідомленого про слухання справи інспектором поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, про що зазначено в тексті оскаржуваної постанови суду.
За інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувана постанова була оприлюднена в реєстрі 24.07.2023. 
Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
24.07.2023 копія постанови направлена на адресу УПП в Одеській області та на адресу ОСОБА_1 , повідомлену останнім інспектору поліції, що підтверджується відеозаписом, та зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_1 .
27.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з електронним зверненням про ознайомлення з матеріалами справи, в якому зазначає про його обізнаність щодо наявності у цій справі судового рішення, яке набрало законної сили. У зверненні зазначено місце реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 та місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 . Вказані адреси не відповідають адресі, зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення від 21.06.2023. 
28.11.2023 ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи, про що на обкладинці справи склав відповідну розписку.
12.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу копії дисків, наявних в матеріалах справи, та судового рішення. Вказана заява виконана 15.12.2023, про що ОСОБА_1 розписався.
23.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 21.07.2023 та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Апеляційний суд звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, не відносяться до переліку, визначених ст.268 КУпАП справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
Аналізуючи наведене, слід зазначити, що про розгляд справи 21.07.2023 особа, що притягується до відповідальності, була сповіщена працівниками поліції під час складання протоколу. Копія судового рішення у виконання вимог ч.1 ст.285 КУпАП невідкладно була направлена особі, що притягується до відповідальності, на адресу, зазначену нею під час складання протоколу, інших даних у суду не було.
При цьому, неотримання копії судового рішення, з підстав зазначення особою, що притягається до адміністративної відповідальності, невірної інформації щодо адреси місця свого мешкання, не є поважною причиною пропуску строку.
Закон не пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження із часом отримання копії постанови суду. Тому посилання апелянта на не отримання копії оскаржуваного судового рішення не є поважною причиною пропуску процесуального строку.
ОСОБА_1 є особою, зацікавленою в розгляді цієї справі, та, будучі безпосередньо обізнаним щодо складання відносно нього протоколу, найменування суду, до якого направляються матеріали, та дати розгляду справи, тривалий час не звертався до суду з будь-якими заявами, клопотаннями, поясненнями щодо суті справи, що свідчить про те, що він не цікавився розглядом справи. 
Крім того, будучі достеменно обізнаним про наявність судового рішення у даній справі ще 27.11.2023, про що свідчить його заява про ознайомлення з матеріалами справи, та ознайомившись з матеріалами справи ще 28.11.2023, не демонстрував намір оскаржити постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 21.07.2023 в установлені процесуальним законом строки без зайвих зволікань. 
Посилання ОСОБА_1 на тривалу хворобу як на підставу поновлення строків не приймається до уваги, оскільки на підтвердження цього надано суду лише:
- виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, з якої вбачається перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в період з 01.05.2023 по 16.05.2023, тобто до винесення оскаржуваного судового рішення. При цьому, за рекомендаціями лікаря обмеження фізичного навантаження протягом 3 місяців та ходьба за допомогою милиць протягом 1,5 місяців від дня операції;
- знімки кісток ноги;
- довідка про проходження психіатричного огляду від 17.01.2024, за результатами огляду якого ОСОБА_1 здоров.
Наведені документи не підтверджують наявність у ОСОБА_1 об`єктивних перешкод для того, щоб цікавитись рухом справи та своєчасно оскаржити постановлене судове рішення. 
Апеляційний суд звертає увагу, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії»). ЄСПЛ, рішення якого є джерелом права в Україні, наголосив на необхідності дотримання особою належної процесуальної поведінки, спрямованої на отримання інформації щодо ходу розгляду справи відносно неї.
Наведені у клопотанні про поновлення строку обставини є такими, які об`єктивно не дають підстави для визнання вказаних причин пропуску строку поважними, оскільки у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, було достатньо часу навіть з дня ознайомлення з текстом оскарженої постанови для подачі апеляційної скарги в строк, передбачений КУпАП. Можливість вчасного подання скаржником апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залежала виключно від його волевиявлення, тобто, мала суб`єктивний характер, якою (можливістю) він вчасно не скористався.
Враховано, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Тобто, причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КУпАП певних процесуальних дій і стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Слід звернути увагу на те, що особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту такої скарги, в тому числі процесуальних строків подачі апеляційної скарги. Вказана позиція підтверджена Верховним Судом у постанові від 19.05.2021 у справі №580/1225/20.
Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, повинна миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд його справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено й в ст.129 Конституції України.
Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03.04.2008).
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України, № 17160/06 та  № 35548/06, § 34, від 21.12.2010).
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).
Отже, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Враховуючи наведене, об`єктивних підстав, що перешкоджали особі, що притягується до відповідальності, подати апеляційну скаргу у строк, визначений ст.294 КУпАП, судом не встановлено. 
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП у випадку пропуску строку, встановленого для оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, та відмові в поновленні вказаного строку, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, яка її подала.
За таких обставин, надаючи оцінку доводам ОСОБА_1  щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та наявним у матеріалах справи доказам в їх сукупності та співставленні, апеляційний суд вважає, що такі причини є неповажними, а відтак відмовляє у поновленні процесуального строку та з підстав, передбачених ч.2 ст.294 КУпАП, повертає апеляційну скаргу особі, яка її подала.Апелянтом не доведено наявність обставин, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто, не залежали від волевиявлення, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали звернення до суду з апеляційною скаргою у визначений законом строк.
При вирішенні питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м.Одеси від 21 липня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                                І.А. Артеменко