УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/6713/23 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В. 
Категорія ч.1 ст.183-1 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 грудня 2023 року, якою останню визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП,
встановив:
Постановою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт строком на 120 (сто двадцять) годин. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 не сплачує аліменти у повному обсязі щомісячно на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості, сукупній розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. За дане правопорушення передбачена відповідальність за ч.1 ст.183-1 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального права. Зокрема зазначає, що її безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП, з розрахунку сукупного розміру заборгованості в сумі 231614,23 грн, проведеного з 2014 року, оскільки Главу 14 КУпАП (в редакції Закону України №2475-VIII від 03.07.2018) було доповнено статтею 183-1 КУпАП згідно із Законом №2234-VIII від 07.12.2017, який набрав чинності 06.02.2018. Отже, на її думку, при визначенні заборгованості судом взято до уваги розрахунок, який виник до введення в дію адміністративної відповідальності за несплату аліментів. Вважає, що період часу несплати аліментів особою до вступу в дію ст.183-1 КУпАП не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру заборгованості, оскільки дана норма не має зворотної дії. Також, вказала, що судом першої інстанції, всупереч ст.280 КУпАП, не враховано, що на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_3 , та отримує допомогу від держави у розмірі 850 грн на місяць, а тому, для неї вкрай обмежена можливість належного виконання призначеного судом стягнення. При цьому, аліменти на утримання дочки та сина вона частково сплачує, а відтак, наявні підстави для застосування іншого, більш м`якого стягнення, однак суд на дані обставини уваги не звернув.
Належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання ОСОБА_1 та інші учасники справи до суду апеляційної інстанції не з`явились, тому апеляційний суд розглянув справу у їх відсутність, що відповідає ч.6 ст.294 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Стаття 280 КУпАП зазначає, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі змістом статті 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та іншими доказами.
Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що її вина є доведеною.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частина 1 статті 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
З об`єктивної сторони даний адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї. При цьому, для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
Адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» та доповнення статтею 183-1 глави КУпАП, Закон України №2234-VІІІ від 07.12.2017 року набрав чинності 06.02.2018.
Як встановлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Баранівського районного управління юстиції перебуває виконавче провадження №43899738, відкрите на підставі виконавчого листа №529/349/14-ц від 12.05.2014, виданого Диканським районним судом Полтавської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.04.2014 і до досягнення дітьми 18 років (а.с. 5).
Внаслідок невиконання  ОСОБА_1 вказаного виконавчого документа станом на 31.10.2023 утворилася заборгованість, сукупний розмір якої відповідно до розрахунку державного виконавця, становить 231614,23 грн (а.с.11-17).
Таким чином, суд першої інстанції, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є безпідставними, оскільки заборгованість з несплати аліментів  ОСОБА_1 з набранням чинності статтею 183-1 КУпАП (06.02.2018), до моменту складання протоколу державним виконавцем (31.10.2023), з урахуванням постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22.03.2023 (а.с.8) та часткового погашення заборгованості по аліментах, перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.11-20).
Виходячи з диспозиції ст.183-1 КУпАП, не має значення, з яких причин особа не платить аліменти і чи були вони поважними, а достатньо лише факту несплати, який призвів до виникнення заборгованості у загальній сумі платежів понад шість місяців.
Тобто, можливість чи не можливість погасити заборгованість по аліментах перебуває поза межами об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною частиною ст.183-1 КУпАП. Тому, посилання ОСОБА_1 на наявність у неї ще однієї дитини та перебування у відпустці по догляду за дитиною не позбавляє її обов`язку сплачувати аліменти, що стягнуті рішенням суду аж до закінчення строку, на які вони стягнуті або ухвалення компетентною особою (органом) рішення про припинення їх стягнення чи зменшення їх розміру, із підстав, передбачених вимогами закону.
При накладенні адміністративного стягнення, суддя місцевого суду врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також ч.3 ст.31-1 КУпАП та наклав адміністративне стягнення в мінімальних межах санкції статті, накладене адміністративне стягнення відповідає положенням ст.33-35 КУпАП, а тому, доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.
Окрім того, накладене на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.183-1 КУпАП, є безальтернативним.
Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд –

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 грудня 2023 року - без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич