Справа № 441/464/23                                Головуючий у 1 інстанції: Ференц О.І. 
Провадження № 22-ц/811/2870/23                Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 грудня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.,
суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,
секретар Салата Я.І.
з участю: ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №441/464/23 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 –адвоката Струс Наталії Ярославівни на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :
03.03.2023 позивачка звернулася до суду із позовом в якому просить ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з часу пред`явлення позову і до закінчення сином навчання - 30.06.2026. 
В обгрунтування позову зазначає, що вона перебувала із відповідачем у шлюбі, який розірвано рішенням суду. У шлюбі в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач не дає коштів на утримання дитини, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 є студентом 1-го курсу денної форми здобуття освіти Навчально-наукового інституту пожежної та техногенної безпеки Львівського університету безпеки життєдіяльності, закінчення навчання - червень 2026. Через навчання син не має змоги працювати та забезпечувати себе матеріально. Для навчання їх сину необхідні кошти на придбання одягу, взуття, харчування тощо. Не зважаючи на те, що вона допомагає сину та забезпечує його усім необхідним, однак обов`язок утримувати дітей, що продовжують навчання, покладається на обох батьків.
Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 11 вересня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на час навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 03.03.2023 і до 30.06.2026.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.
Стягнуто з ОСОБА_2 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. судового збору в користь держави.
Рішення оскаржила представник позивачки -адвокат Струс Н.Я. В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням, вважає його таким, що ухвалене без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи. Зокрема, суд не врахував, що батько жодним чином не допомагає синові, хоча обов`язок забезпечення дитини лежить на обох батьках. Звертає увагу, що позивачка в даний час перебуває у декретній відпустці, тому не взмозі сама утримувати сина,який навчається та потребує матеріальної допомоги. Сума стягнута судом є меншою ніж син отримував до досягнення повноліття та не покриває всіх його необхідних витрат на базові потреби. Судом не взято до уваги, що дохід відповідача за 2022 рік складає 470170 грн., на утриманні в нього немає інших осіб , а тому він має змогу оплачувати аліменти в розмірі 5000 грн. Зазначає, що ОСОБА_2 є приватним підприємцем , власником та директором магазину, має найманих працівників, має стабільний дохід від підприємницької діяльності, а тому просить стягувати аліменти в розмірі 5000 грн. до закінчення навчання сином. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове,яким позов задовольнити повністю. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до вимог ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення судом апеляційної інстанції 
Відповідач в судове щасідання не з`явився. Від його представника –адвоката Галецької Л.П. надійшло клопотання про відкладення судового засідання, однак суд таке відхилив у зв`язку з тим, що зазначені в клопотанні підстави для відкладення є неповажними.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення. 
Судом встановлено такі обставини.
Сторони перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 26 жовтня 2018 року (а.с.5).
Позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с.6).
Відповідно до довідки Львівського державного університету безпеки життєдіяльності № 23/79 від 13.02.2023, ОСОБА_3 є студентом першого курсу денної форми здобуття освіти першого (бакалаврського) рівня вищої освіти спеціальності «Пожежна безпека», освітньо-професійна програма «Пожежна безпека» за державним замовленням, навчально-наукового інституту пожежної та техногенної безпеки Львівського університету безпеки життєдіяльності, дата закінчення навчання - червень 2026 року (а.с.9).
ОСОБА_3 забезпечений трьохразовим харчуванням, речовим майном та проживанням, отримує стипендію, розмір якої при фактичному отриманні становить 545,70 грн., що вбачається з довідки про доходи та виписки по картковому рахунку (а.с.29, 49-54). 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований на АДРЕСА_1 , але проживає разом із позивачкою на АДРЕСА_2 (а.с.7,44).
Відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку в Городоцькій ДПІ як суб”єкт підприємницької діяльності з 17.04.2006 по даний час, сума доходу згідно податкової декларації платника єдиного податку становить 2022 – 470170 грн., І півріччя 2023 – 259300 грн. (а.с.69).
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та визначаючи розмір аліментів в сумі 2500 грн., суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не досяг 23 років, не працює і продовжує навчання, а відповідач ОСОБА_2 є фізичною-особою підприємцем і здатний надавати утримання сину.
З такими висновками колегія суддів погоджується , однак апеляційний суд вважає, що визначений судом розмір аліментів є недостатнім, тому такий слід збільшити до 4000 грн. 
До такого висновку апеляційний суд дійшов, виходячи з таких вимог матеріального законодавства та з врахуванням встановлених обставин справи, зокрема потреби дитини у матеріальній допозі та можливістю відповідача таку матеріальну допомогу надавати. 
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 продовжує навчання та у зв`язку з неможливістю працювати та отриманням мізерної стипендії , яка не покриває його витрат на найнеобхідніші речі та харчування потребує матеріальної допомоги. В свою чергу, відповідач є особою працездатного віку має задовільний стан здоров`я , отримує доходи, а тому, на думку колегії суддів, може надавати матерільну допомогу синові у розмірі 4000 грн. Такий розмір аліментів є необхідним та буде достатнім для забезпечення потреб дитини, яка продовжує навчання. 
З виписки по картковому рахунку ОСОБА_5 вбачається, що мати ОСОБА_6 періодично надсилає кошти синові, тобто надає матеріальну допомогу, однак щодо відповідача таких обставин не встановлено, хоча обов`язок забезпечення дитини на час її навчання покладено на обох батьків. 
Відповідач не надав суду жодних доказів, які свідчать про його витрати, а також , що він має на утриманні інших осіб, на підставі яких суд міг дійти висновку, що відповідач не взмозі матеріально підтримувати сина.
Суд апеляційної інстанції визначаючи аліменти в розмірі 4000 грн. бере до уваги доводи позивачки про те, що триразового харчування, яким дитину забезпечує навчальний заклад є недостньо, оскільки син займається активною фізичною підготовкою в силу майбутньої професії. Крім цього, син потребує інших життєвоважливих речей, засобів гігєни, витрачає кошти на проїзд, придбання підручників та канцелярських товарів необхідних для навчання. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ч.1 п.п.1, 3 ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2; 376 ч.1 п.1,3;        383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 –адвоката Струс Наталії Ярославівни задовольнити частково.
Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11 вересня 2023 року змінити, визначивши суму стягнення аліментів в розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень). 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.
Повний текст постанови складений 28 грудня 2023 року. 

Головуючий                                                                 Ю.Р. Мікуш

Судді:                                                                 Т.І. Приколота 

Р.В. Савуляк