Справа № 740/6666/23 	Головуючий у 1 інстанції Гагаріна Т. О. 	
Провадження № 33/4823/234/24 	  	
Категорія - – ч.1 ст.130 КУпАП         	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Таранова С.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Таранова С.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 січня 2024 року, 
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

          Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 07 жовтня 2023 року о 08 год. 40 хв., по вул. Прилуцька, 116 в м. Ніжині, ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився за допомогою приладу «Драгер», тест №1117, результат тесту - 1,71 проміле, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Таранов С.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю події та складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушеннями, оскільки останньому не роз`яснювалася процедура проходження такого огляду, та після незгоди водія з результатами показника приладу «Драгер» він не був доставлений до медичного закладу для проведення подальшого огляду. Крім того, ОСОБА_1 пройшов тест на приладі без попереднього забору повітря, а відтак отримані результати тесту не можна прийняти в якості беззаперечного доказу підтвердження перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. Вказує, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено процесуальні права, в тому числі і право на захист, у зв`язку з чим грубо порушено вимоги ст.ст. 256, 268 КУпАП. Також, підставами огляду на стан алкогольного сп`яніння водіїв транспортних засобів, є встановлення наявності ознак такого стану, а не наявність факту ДТП за участю водіїв транспортних засобів. Крім того, матеріали не містять доказів того, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування, а автомобіль затримано. 

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.
Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Таранова С.І., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я. 

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №188356 від 07.10.2023, ОСОБА_1 , 07 жовтня 2023 року о 08 год. 40 хв., по вул. Прилуцька, 116 в м. Ніжині, керував автомобілем «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат огляду - 1,71 проміле, що підтверджує тест №1117, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).
Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.  

Як убачається з інформації з роздруківки приладу «Драгер» від 07.10.2023, результат продування ОСОБА_1 зазначеного спеціального технічного приладу становить 1,71 проміле, де останній поставив свій підпис, що свідчить про його згоду, на той період часу, із даними результату проведеного огляду (а.с.3).

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки (ДТП) транспортного засобу, роз`яснили його процедуру, на що останній погодився, результат тесту - 1,71 проміле. ОСОБА_1 із вказаним результатом погодився,  будь-яких зауважень щодо проведеного огляду останній не висловлював.

Пункт 2.10 «є» Правил дорожнього руху зобов`язує водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Отже,  вимога поліцейського щодо проходження огляду водія транспортного засобу, причетного до ДТП на стан сп`яніння істотним чином не суперечить Правилам дорожнього руху, тим більше, що такий огляд був проведений відносно і водія іншого транспортного засобу, а тому в діях поліцейських не вбачається будь-якого упередженого ставлення до водія ОСОБА_1 .

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.
До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Доводи апелянта про те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, так як не є безперервним, є непереконливим, оскільки вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, на відеозаписі чітко зафіксовано проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.

Посилання  апелянта  щодо численних порушень поліцейськими процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`янінням, зокрема, відсутності здійснення поліцейськими попереднього контрольного забору повітря алкотестером «Drager Alcotest 6820», апеляційним судом не приймаються, оскільки відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоров я.
Водночас з відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 після проходження огляду на стан сп`янінням на місці зупинки (дорожньо-транспортної пригоди) жодних заперечень чи зауважень щодо недійсності результатів огляду на стан сп`яніння або порушення проведення процедури такого огляду не зазначав, бажання пройти огляд в медичному закладі охорони здоров`я не висловлював.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції ОСОБА_1 не роз`яснили його права, чим було порушено його право на захист, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.
Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1   було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
Також, із переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та  повідомлено, що він має право мати захисника.

Інші твердження апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Таранова С.І. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного  суду Чернігівської області від 18 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний