П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 477/2729/23	

Перша інстанція: суддя Глубоченко С.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
                                           суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
                  розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 05 грудня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
                                                  В С Т А Н О В И Л А:

09 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду  Миколаївської області з позовною заявою, в якій просив визнати протиправними та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА № 00013749 від 21.09.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 17 000 грн.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що при винесені оскаржуваної постанови відповідачем не враховано, що транспортний засіб був переданий до військової частини НОМЕР_1 та використовувався нею для переміщення військового майна в період з 20.09.2023 року по 21.09.2023 року при передислокації військової частини. 
Оскільки транспортний засіб здійснював перевезення вантажу з метою його використання для забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування, в інтересах якого здійснюється таке перевезення, на нього не поширюються вимоги  п. 22.5 ПДР України.
Рішенням Жовтневого районного суду  Миколаївської області від 05 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволення адміністративного позову повністю.
Апелянт зазначає про помилкову подачу до суду першої інстанції доказів, пов`язаних з розглядом постанови серії АА № 00013288 від 01.08.2023 року, оскільки відомості стосовно вказаної постанови були зазначені в ухвалі суду першої інстанції про відкриття провадження.
Разом з тим, наявні матеріали доводять факт порушення позивачем нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме перевищення навантаження на одиночну вісь транспортного засобу марки «DAF», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, на 11,391% (1,31 тон) під час його руху по автодорозі Н-11 сполученням Дніпро-Миколаїв (76-702 км) 20 вересня 2023 року о 23.30 годині. 
Також апелянт наголошує, що факт використання транспортного засобу в інтересах військової частини НОМЕР_1 підтверджується довідкою, яка видана 27.09.2023 року, тобто після події адміністративного правопорушення та винесення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, тому не може слугувати підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.
В зв`язку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження. 
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.
21 вересня 2023 року заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті – начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00013749 у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, що підтверджується відомостями отриманими позивачем в застосунку «Дія», які суд визнає у якості належного доказу, що підтверджує вчинення дій пов`язаних із притягненням позивача до адміністративної відповідальності.
За змістом отриманих позивачем відомостей вбачається, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено за перевищення навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 11,391% (1,31 тон) під час руху транспортного засобу, марки «DAF», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, під час руху цього транспортного засобу по автодорозі Н-11 сполученням Дніпро-Миколаїв (76-702 км) 20 вересня 2023 року о 23.30 годині..
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідальність суб`єкта, який здійснює перевезення вантажів з метою їх використання для забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування виключена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1217 від 28 жовтня 2022 року.
Так, транспортний засіб, що зафіксований в оскаржуваній постанові марки «DAF», державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснював перевезення вантажів з метою їх використання для забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування, що звільняє позивача від адміністративної відповідальності за виявлене порушення. 
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Абзацом другим пункту 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема, навантаження на одиночну вісь 11,5 т.
Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.
Дія частини другої цієї статті передбачає відповідальність за правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів, у вигляді штрафу у розмірах, зокрема, однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно-правових санкцій.
В контексті зазначеного колегія суддів акцентує увагу, що постановою Кабінету Міністрів України № 1217 від 28.10.2022 року внесено зміни до п. 22.5 Правил дорожнього руху, а саме доповнено його абзацом такого змісту: «У період воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців з дня його припинення або скасування вимоги абзаців першого та другого цього пункту не поширюються на транспортні засоби, які здійснюють перевезення вантажів з метою їх використання для забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування, в інтересах якого здійснюється таке перевезення». Дані зміни набрали чинності 02.11.2022 року.
Таким чином, відповідальність суб`єкта, який у період воєнного стану в Україні здійснював перевезення вантажів з метою їх використання для забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування, в інтересах якого здійснюється таке перевезення виключена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1217 від 28.10.2022 року.
Матеріали справи містять довідку військової частини НОМЕР_1 від 27.09.2023 року №740/33/3551, відповідно до якої в період з 20 по 21 вересня 2023 року транспортний засіб марки «DAF», державний номерний знак НОМЕР_2 , використовувався при передислокації військової частини НОМЕР_1 згідно бойового розпорядження №519 від 19 вересня 2023 року (а.с.13).
Таким чином, перевезення вантажу здійснювалось в інтересах військової частини та для виконання бойового розпорядження, тому ОСОБА_3 звільняється від відповідальності за перевищення вагових лімітів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху та не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.
Доводи апелянта, що вказана довідка видана після вчинення адміністративного правопорушення та винесення оскаржуваної постанови не спростовують факт перевезення належним позивачу транспортним засобом вантажів з метою їх використання для забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування та, як наслідок, відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення. 
Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до    ст.316 КАС України    є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Згідно приписів ч.3  ст.272 КАС України  судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями  273-277,  282-286  цього  Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.ст.286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 272 КАС України, судова колегія
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті – залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 05 грудня 2023 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                                 Н.В. Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В. Джабурія

          Суддя:                                                                                          К.В. Кравченко