ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/23798/23	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л. 	
Провадження № 33/817/94/24 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Гнат Н.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 грудня 2023 року,
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 грн. 
Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 22.11.2023 року о 17 год. 13 хв. в м. Тернопіль, вул. Замонастирська керував автомобілем марки БМВ Х-5 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки чи в медичному закладі відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі адвокат Гнат Н.А. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 грудня 2023 року та закрити провадження про адміністративне правопорушення.
Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена без встановлення дійсних подій 22.11.2023 року та не достатнього з`ясування обставин справи.
Зазначає, що ОСОБА_1 дійсно керував т/з “БМВ Х-5” д.н.з. НОМЕР_1 , проте жодних алкогольних напоїв в той день не вживав.
Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції з вимогою пред`явлення документів для встановлення особи, без повідомлення причин такої зупинки з боку працівників поліції.
Вказує, що ОСОБА_1 неодноразово повідомляв працівникам поліції, що не вживав алкогольних напоїв, бажає та не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але саме у закладі охорони здоров`я.
Вважає, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції.
Окрім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки постанову суду отримано представником апелянта 18.12.2023 року.
ОСОБА_1 повторно без поважних причин в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи. З адвокатом Гнат Н.А. Щеглецький С.В. розірвав угоду 24.01.2024 року. Зазначені обставин, відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджають апеляційному розгляду справи.
       Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.        
       Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
       Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення 
серії ААД №161803 від 22.11.2023 року, відповідно до якого поліцейським СРПП ВП №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Бойком Д.І. зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 22.11.2023 року 17 год. 13 хв. в м.Тернопіль, вул. Замонастирська автомобілем марки “БМВ” Х-5 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки чи в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху України.
Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.
Відповідно до електронного рапорта, 22.11.2023 року о 17:20 год. надійшло повідомлення від невідомого громадянина про те, що 22.11.2023 року о 17:19 год. за адресою: м. Тернопіль, вулиця Микулинецька, водій автомобіля “БМВ” НОМЕР_1 керує т/з у стані алкогольного сп`яніння.
Вказано, що прибувши за вказаною адресою було обстежено вул. Микулинецьку автомобіля вказаного у повідомленні не виявлено. Даний автомобіль виявив екіпаж “Гулівер 07” по вул. Островського. 
З відеозапису камер поліцейських вбачається, що під час патрулювання 22.11.2023 року о 17 год. 13 год. в м. Тернопіль, вул. Замонастирська, поліцейськими виявлено автомобіль марки “БМВ” Х-5, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 ..
Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що надійшло повідомлення від невідомого громадянина про те, що водій автомобіля “БМВ” НОМЕР_1 керує т/з у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до відеозапису, ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд проходити не буде.
У матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлено ознаку сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота.
Відповідно до пункту п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
       Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.
       Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. 
Безпідставними є посилання апелянта, що ОСОБА_1 алкогольних напоїв в той день не вживав, оскільки останній притягнутий до відповідальності за відмову від огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.
Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції без повідомлення причин такої зупинки, оскільки одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що є орієнтування про те, що водій автомобіля “БМВ” НОМЕР_1 керує т/з у стані алкогольного сп`яніння.
Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та бажав пройти огляд у закладі охорони здоров`я, оскільки як стверджує відеозапис, поліцейський роз`яснив водію порядок здійснення огляду та на пропозицію працівника поліції пройти огляд на місці чи проїхати у медичний заклад, водій відмовився та роз`яснено відповідальність останньому.
Необґрунтованими є твердження апелянта, що його не було повідомлено про час та дату розгляду справи в суді першої інстанції, оскільки він належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення за підписом ОСОБА_1 , тому суд першої інстанції діяв відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП, згідно вимог якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не є обов`язковою. Окрім того, останній скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де йому надана можливість використати обсяг прав, передбачених КУпАП для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її у відповідності із законом.
Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.
Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.        
Твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи – немає.
Оскільки ОСОБА_1 не брав участь у судовому засіданні суду першої інстанції, копію постанови отримав поза межами апеляційного оскарження, йому слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.
       На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,
ПОСТАНОВИЛА:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
       Апеляційну скаргу адвоката Гнат Н.А. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя