ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткова)
16 січня 2024 року
м. Київ
справа № 759/18056/20
провадження № 61-6458св22
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Ігнатенка В. М.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Київська міська прокуратура, Головне управління Національної поліції у місті Києві, Державна казначейська служба України,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву адвоката Жука Остапа Богдановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури, Головного управління Національної поліції у місті Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Київської міської прокуратури, Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі - ГУ НП у місті Києві), Державної казначейської служби України (далі - ДКСУ) про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду.
Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 9 червня 2022 року задоволено заяву ОСОБА_1 . Стягнено з Київської міської прокуратури, 
ГУ НП у місті Києві та ДКСУ на користь ОСОБА_1 по 7 990,50 грн у відшкодування витрат, понесених на професійну правничу допомогу.
У липні 2022 року ГУ НП у місті Києві подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просило скасувати додаткову постанову Київського апеляційного суду 
від 9 жовтня 2022 року і ухвалити нове рішення про відмову у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу.
У жовтні 2022 року адвокат Жук О. Б. подав відзив на зазначену касаційну скаргу, у якому навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, попередньо визначивши суму витрат на професійну правничу допомогу 
у розмірі 144 000 грн.
Постановою Верховного Суду від 26 жовтня 2023 року касаційну скаргу ГУ НП 
у місті Києві залишено без задоволення. Додаткову постанову Київського апеляційного суду від 9 червня 2022 року в частині стягнення з ГУ НП у місті Києві на користь ОСОБА_1 7 990,50 грн у відшкодування витрат, понесених на професійну правничу допомогу, залишено без змін.
У жовтні 2023 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Жука О. Б. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ГУ НП у місті Києві на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 144 000 грн, які останній поніс у зв`язку з переглядом цієї справи у суді касаційної інстанції.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України резолютивна частина постанови суду касаційної інстанції складається, в тому числі, і з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).
У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року 
у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зробила висновок, що «вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні».
У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року 
у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничної допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.
У частинах четвертій-шостій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відзиві на касаційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Жук О. Б. повідомив про попередньо визначену суму витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із переглядом справи, а 30 жовтня 2023 року - направив до Верховного Суду докази на підтвердження понесених у суді касаційної інстанції таких витрат.
Так, на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 у зв`язку з переглядом цієї справи у суді касаційної інстанції, його представник - адвокат Жук О. Б. надав:
- копію додаткової угоди № 2 від 1 вересня 2022 року про внесення змін до договору про надання правової допомоги № 34 від 11 вересня 2020 року, укладеної Адвокатським об`єднанням «Жук, Пономаренко та Партнери» та ОСОБА_1 ;
- ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АА № 1194946 від 6 вересня 2022 року, виданий на підставі вказаного договору;
- акт надання послуг № 4 від 30 жовтня 2023 року, підписаний Адвокатським об`єднанням «Жук, Пономаренко та Партнери» як виконавцем та ОСОБА_1 ;
Додатковою угодою № 2 від 1 вересня 2022 року, укладеною Адвокатським об`єднанням «Жук, Пономаренко та Партнери» та ОСОБА_1 , її сторони погодили вартість однієї години роботи у розмірі 6 000 грн.
Зі змісту акта надання послуг № 4 від 30 жовтня 2023 року вбачається, що  виконавець (Адвокатське об`єднання «Жук, Пономаренко та Партнери» в особі адвоката Жука О. Б.) 
надав такі послуги: 
- опрацювання та вивчення касаційної скарги ГУ НП в місті Києві та доданих матеріалів, пояснення та надання інформації щодо касаційної скарги ОСОБА_1 , визначення подальшого порядку захисту прав (2 години) - 12 000 грн;
- опрацювання додаткової постанови Київського апеляційного суду від 9 червня 
2022 року у справі № 759/18056/20 та підстав касаційного оскарження цієї постанови (5 годин) - 30 000 грн;
- підготовка, написання та оформлення відзиву на касаційну скаргу ГУ НП у місті Києві (12 годин) - 72 000 грн;
- підготовка документів та надсилання їх суду та кожній зі сторін (1 година) - 
6 000 грн;
- написання та оформлення заяви про попередній (орієнтовний) розрахунок сум понесених судових витрат та які очікує понести позивач і заяви про ухвалення додаткового рішення, підготовка та надсилання їх поштовим відправленням до суду та усім учасникам справи (3 години) - 6 000 грн;
- написання заяви про пришвидшення розгляду справи та заяви про ознайомлення з її матеріалами справи і подання цих заяв до суду (1 година) - 6 000 грн.
Загальна вартість робіт (послуг) за актом становить 144 000 грн; в актах зазначено, що замовник претензій стосовно обсягу, якості та строків виконання робіт (надання послуг) не має.
У жовтні 2022 року представник ГУ НП у місті Києві Глущенко О. М. подала клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції,
а 14 листопада 2023 року - направила до Верховного Суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. Зазначаючи про необхідність зменшення витрат, понесених ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу під час касаційного перегляду справи, вказувала, що їх розмір не є співмірним зі складністю справи та наданими адвокатом послугами. Крім того, просила врахувати висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц 
(провадження № 14-382цс19), про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі 
статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так 
у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим 
(пункт 268)». Вказувала, що зазначення в акті надання послуг (пункти 1, 2, 3) про те, що адвокат витратив 19 годин фактично на написання відзиву на касаційну скаргу, не відповідає критеріям необхідності та складності вирішення питання про суб`єкта, з якого підлягають стягненню судові витрати. Вважала, що зазначені у пункті 3 акта послуги - підготовка документів та надсилання їх суду та кожній зі сторін, не відносяться до професійної правничої допомоги. Крім того, на думку представника
ГУ НП у місті Києві, відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в частині послуг, зазначених у пункті 3 вказаного акта (написання та оформлення заяви про попередній (орієнтовний) розрахунок сум понесених судових витрат та які очікує понести позивач, і заяви про ухвалення додаткового рішення) не можна вважати розумним, оскільки в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Жук О. Б. подавав заяви аналогічного змісту. Вважає безпідставним стягнення з ГУ НП 
у місті Києві витрат на професійну правничу допомогу за послугу, зазначену 
в пункті 6 акта про надання послуг, оскільки написання заяви про прискорення розгляду справи, яка оформлена шляхом надсилання відповідної форми за допомогою підсистеми «Електронний суд», не потребує витрачання 1 години роботи адвоката.
У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц 
(провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. 
Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
У додатковій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 8 вересня 2021 року 
у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Крім того, згідно з пунктом пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Колегія суддів враховує, що зазначені в акті надання послуг № 4 від 30 жовтня 
2023 року послуги та їх розмір не відповідають критеріям реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, її складності, необхідності певних процесуальних дій сторони, а саме:
- послуги, зазначені у пунктах 1-3 акта, фактично вказують про вчинення адвокатом однієї процесуальної дії - подання відзиву на касаційну скаргу;
- у пункті 1 акта вказано про надання послуг з опрацювання доданих до касаційної скарги матеріалів, проте не зазначає, які саме додаткові матеріали опрацьовані адвокатом, а відзив на касаційну скаргу не містить посилань на будь-які додаткові матеріали. Та обставина, що касаційна скарга з ухвалою суду про відкриття касаційного провадження направлена позивачеві і отримана ним 30 листопада 
2022 року, викликає сумніви у необхідності пояснень позивачеві суті касаційної скарги та іншої інформації з приводу цієї касаційної скарги, проте таку послугу представник позивача вказав у відповідному акті. Крім того, у вказаному пункті зазначено про надання послуги щодо визначення подальшого порядку захисту прав, однак вчинення такої дії не є необхідним з огляду на роз`яснення Верховним Судом в ухвалі про відкриття провадження у справі порядку та строків подання відзиву;
- у пункті 2 акта зазначено про надання послуги щодо опрацювання підстав касаційного оскарження (неврахування судом апеляційної інстанції висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року 
у справі № 910/23967/16 (провадження № 12-110гс18), від 31 жовтня 2018 року 
у справі № 383/596/15 (провадження № 14-342цс18), від 8 лютого 2022 року 
у справі № 201/10234/20 (провадження № 14-77цс21), від 19 лютого 2020 року 
у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), у постановах Верховного Суду від 9 червня 2021 року у справі № 726/837/20 (провадження № 61-2647св21), 
від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20), 
від 1 грудня 2021 року у справі № 910/14598/20, від 30 листопада 2020 року 
у справі № 922/2869/19, та від 11 листопада 2021 року у справі № 910/7520/20), а в пункті 3 акта - про аргументацію вказаних правових висновків. Проте відзив адвоката Жука О. Б. не містить правового аналізу вказаних постанов, а посилання у відзиві на постанови Верховного Суду від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та 
від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 (про неврахування яких ГУ НП 
у місті Києві не зазначало у касаційній скарзі) повністю дублюють зміст відзиву на апеляційну скаргу Київської міської прокуратури (т. 2 а.с. 129-144) та відзиву на апеляційну скаргу ДКСУ ( т. 2 а.с. 149-165);
- колегія суддів погоджується з доводами заперечення ГУ НП у місті Києві на заяву про ухвалення додаткового рішення про безпідставність стягнення витрат за написання та оформлення заяви про попередній (орієнтовний) розрахунок сум понесених судових витрат і які очікує понести позивач та заяви про ухвалення додаткового рішення (пункт 5 акта про надання послуг) з огляду на написання заяв аналогічного змісту до суду апеляційної інстанції та відшкодування апеляційним судом ОСОБА_1 таких витрат.
Касаційний суд, аналізуючи зміст додаткової угоди № 2 про внесення змін до договору про надання правової допомоги № 34 від 11 вересня 2020 року, звертає увагу на те, що така додаткова угода укладена 1 вересня 2022 року, тобто після відкриття касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ГУ НП у місті Києві на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 9 червня 2022 року. Отже, як замовник, так і виконавець достовірно знаючи, що касаційний перегляд справи обмежується виключно додатковою постановою апеляційного суду про стягнення 
з ГУ НП у місті Києві витрат на професійну правничу допомогу, збільшили вартість години роботи адвоката втричі (з 2 000 грн до 6 000 грн)
Враховуючи характер правовідносин у цій справі, межі касаційного перегляду справи (стягнення з ГУ НП у місті Києві витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 990,50 грн), проаналізувавши обсяг наданих Жуком О. Б. послуг, їх дійсності та необхідності, виходячи із засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу на користь ОСОБА_1 підлягає сума у розмірі 3 000 грн.
Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи з урахуванням її складності, необхідності вчинення певних процесуальних дій.
Керуючись статтями 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ :
Заяву адвоката Жука Остапа Богдановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з Головного управління Національної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1 витрати, понесені в суді касаційної інстанції на професійну правничу допомогу, у розмірі 3 000 грн.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:  	С. О. Карпенко В. М. Ігнатенко В. В. Сердюка