ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року 
м. Київ

cправа №  925/1368/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Янковського В.А.,
представників учасників справи:
Товариства з обмеженою відповідальністю "Час Ойл" - Кравченко В.В.,
Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Ел Пі Джи" - Павленко А.А.
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Час Ойл"
на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.04.2023 (суддя Скиба Г.М.)
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 (колегія суддів: Ходаківська І.П., Владимиренко С.В., Демидова А.М.)
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Час Ойл" (далі - ТОВ "Час Ойл")
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокар Ел Пі Джи" (далі - ТОВ "Сокар Ел Пі Джи")
про встановлення факту господарських взаємовідносин та зобов`язання виконати умови договору.
СУТЬ СПОРУ
1.          28.05.2019 ТОВ "Сокар Ел Пі Джи" уклало договір поставки бітуму з ТОВ "Час Ойл" на умовах 100% попередньої оплати товару. В цей же день сторони підписали додаткову угоду, якої передбачили, що в період з 01.06.2019 до 31.12.2019 поставка здійснюватиметься на умовах відстрочення оплати (оплата товару мала здійснюватися покупцем протягом місяця з дати поставки). 
2.          До кінця 2019 року постачальник поставив покупцеві 13 688,16 тон товару на суму 165 298 266,61 грн разом з ПДВ, а покупець перерахував постачальнику 126 854 676,70 грн разом з ПДВ.
3.          Стверджує, що 30.12.2019 ТОВ "Час Ойл" направило лист постачальнику, в якому зазначило, що перераховані протягом 2019 року грошові кошти є авансовими платежами за поставку товару у наступних періодах, тобто не є оплатою за поставлений у 2019 році товар, що поставлявся на умовах розстрочення платежу. У листі покупець просив зарахувати ці платежі як оплату за товар, поставлений у 2019 році, а оплату різниці, яка дорівнює 38 443 589,91 грн (заборгованість покупця за товар, поставлений у 2019 році) відстрочити до 2023 року. Також вказав, що у разі відсутності заперечень щодо вищезазначених пропозицій, товариство буде вважати їх прийнятими ТОВ "Сокар Ел Пі Джи". Продавець цей лист не отримував.
4.          Між сторонами в подальшому відбувалися поставки товару протягом 2021-2022 років і оформлювалися актами приймання-передачі від 01.11.2021, 16.11.2021, 01.12.2021, 16.12.2021, 31.12.2021, 11.01.2022.
5.          Втім, як стверджує позивач, відповідач не оформив акти щодо поставок бітуму орієнтовною кількістю 2 638,9 тон, який покупець оплати та отримав за залізничними накладними у період з 16.11.2021 до 04.01.2022.
6.          Покупець звернувся до суду з позовом, у якому просив встановити факти поставок бітуму відповідачем позивачеві за залізничними накладними у період з 16.11.2021 до 04.01.2022 і зобов`язати ТОВ "Сокар Ел Пі Джи" оформити акти приймання-передачі на поставлений товар за цей період.
7.          Постачальник вважав, що покупець не здійснював попередню оплату товару і не мав права на його отримання (отримувачем вантажу при перевезенні залізницею було зазначено саме ТОВ "Сокар Ел Пі Джи", а не ТОВ "Час Ойл"), натомість перебування залізничних вагонів (цистерн), якими перевозився товар, в суборенді позивача не давало йому права на одностороннє заволодіння товаром без участі уповноважених представників відповідача. Стверджував, що покупець намагається легалізувати таке протиправне заволодіння товаром шляхом отримання від постачальника актів приймання-передачі товару. 
8.          Суди попередніх інстанцій відмовили у задоволенні позовних вимог, пославшись на неналежний спосіб захисту.
9.          ТОВ "Час Ойл" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, якою просило скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове - про задоволення позову.
10.          Перед Верховним Судом у цій справі постали такі питання:
- чи може скаржник, не спростовуючи ключовий аргумент судів попередніх інстанцій про неналежний спосіб захисту як підставу для відмови у позові, наводити інші аргументи у касаційній скарзі щодо порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального права та недотримання норм процесуального права;
- чи може суд, вказавши про неналежність способу захисту, також зробити правові висновки по суті спірних відносин (щодо переходу права власності, належне / неналежне виконання зобов`язань за договором).
11.          Верховний Суд погодився з рішеннями судів попередніх інстанцій про те, що такий спосіб захисту є неналежним, втім змінив мотивування суду апеляційної інстанції, яким суд поряд із висновком про неналежність способу захисту також  надав правові оцінки виконанню сторонами своїх зобов`язань за договором постачання у спірний період та вирішив питання щодо переходу права власності на товар. Відтак, касаційна скарга ТОВ "Час Ойл" була частково задоволена. 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
12.          У грудні 2022 року ТОВ "Час Ойл" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до ТОВ "Сокар Ел Пі Джи", в якому, з урахуванням заяви про уточнення позову, просило:
-          встановити факт господарських взаємовідносин (здійснення правочинів), а саме, факту здійснення поставок нафтопродуктів - бітуму нафтового дорожнього відповідачем позивачу протягом 2021-2022 років за договором поставки від 28.05.2019 №165-Б (далі - Договір) за залізничними накладними згідно переліку (період з 16.11.2021 до 04.01.2022);
-          зобов`язати ТОВ "Сокар Ел Пі Джи" виконати п.5.3 Договору щодо поставок бітуму нафтового дорожнього протягом 2021-2022 років.
13.          Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем обов`язків, встановлених п.5.3 Договору, щодо надання первинних документів на поставлений та оплачений товар в період з листопада 2021 до лютого 2022 року, що є істотним порушенням умов Договору та унеможливлює належне ведення позивачем бухгалтерської, фінансово-господарської та податкової звітності. 
14.          У підтвердження поставки товару ТОВ "Час Ойл" подало до суду односторонні акти (внутрішні) про прийняття товару до обліку: від 17.11.2021, 24.11.2021, 26.11.2021, 17.12.2021, 28.12.2021, 09.01.2022, 15.01.2022, 27.01.2022, що підписані комісією у складі трьох працівників ТОВ "Час Ойл". Комісія створена відповідно до наказів генерального директора ТОВ "Час Ойл" від 17.11.2021 №10 та від 09.01.2022 №1. У таких актах про прийняття товару до обліку міститься посилання на залізничні накладні, копії яких подані позивачем до суду першої інстанції, номери вагонів та кількість товару повністю відповідають відомостям, зазначеним у актах.
15.          Вказує, що спірне отримане майно ТОВ "Час Ойл" не може взяти на облік підприємства, тому вимушено звернутися до суду для підтвердження господарських операцій та зобов`язання відповідача виконати умови Договору; позивач посилається на статті 13, 14, 20, 74, 76, 79 Господарського кодексу України (далі - ГК), статті 4, 8, 15, 16, 20, 204, 213, 530, 626, 628, 637 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).
16.          Позивач стверджує, що у листопаді 2021 року - січні 2022 року відбулися поставки товару, оплаченого позивачем, і на які відповідач не видав акти приймання-передачі, чим допустив істотне порушення договору.
Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
17.          28.05.2019 між ТОВ "Час Ойл", як покупцем, та ТОВ "Сокар Ел Пі Джи", як постачальником, укладений Договір поставки.
18.          Згідно з п.1.1 Договору постачальник передає у власність покупцю нафтопродукти, а саме, бітум нафтовий дорожній (надалі - товар), а покупець приймає і сплачує їх вартість. Кількість, асортимент, ціна та інші необхідні для поставки партії товару дані визначаються у додаткових угодах, що складаються постачальником та підтверджуються шляхом підписання покупцем на умовах даного договору. До додаткової угоди в розумінні цього договору також прирівнюються видаткова накладна на товар та/або акт прийому-передачі товару, підписані сторонами.
19.          Як вбачається з п.2.1 Договору, кожна додаткова угода, укладена у рамках договору, не скасовує і не припиняє дію попередніх додаткових угод ні в цілому, ні в частині, якщо в ній не зазначено інше.
20.          Точна кількість поставленого товару відображається в перевізних документах на товар та в акті прийому-передачі товару (п.3.6 Договору).
21.          З п.4.1 Договору вбачається, що поставка товару в межах Договору може здійснюватися в порядку і в терміни, передбачені в додатковій угоді до даного договору, на наступних умовах поставки: а) EXW - назва підприємства, адреса, вказані у відповідній додатковій угоді до даного договору; і/або б) FCA - станція або пункт відправлення/естакади наливу на території, вказаній у відповідній додатковій угоді до даного договору; і/або в) СРТ - станція або пункт призначення, вказані у відповідній додатковій угоді до даного Договору. Сторони можуть погодити й інші умови поставки партії товару у відповідній додатковій угоді до даного договору.
22.          В п.4.1.2 Договору сторони зазначили, що умови поставок кожної партії товару узгоджуються сторонами у відповідних додаткових угодах.
23.          Пунктом 4.2 Договору сторони передбачили, що зобов`язання сторін у зв`язку з поставкою партії товару можуть конкретизуватися і змінюватися у відповідних додаткових угодах до Договору.
24.          Відповідно до п.4.2.1 Договору у випадку поставки товару на умовах FCA, транспортування товару до станції або пункту призначення організовується постачальником, якщо інше не буде погоджено сторонами у відповідній додатковій угоді до даного договору. При цьому постачальник виставляє покупцю окремий рахунок за послуги перевезення товару, а покупець зобов`язаний сплатити його протягом 1-го дня з дня виставлення відповідного рахунку, якщо інше не зазначене в додаткових угодах до договору.
25.          Згідно з п.4.3 Договору постачальник зобов`язується повідомити покупця про факт поставки товару (крім поставки товару на умовах EXW) шляхом відправлення покупцю за допомогою факсимільного або електронного зв`язку повідомлення, що містить інформацію про кількість поставленого товару.
26.          В п.4.4 Договору передбачено, що у випадку поставки товару на умовах FCA або СРТ, покупець зобов`язаний надати постачальнику письмову заявку з зазначенням в ній реквізитів і адреси вантажоодержувачів, а також письмові підтвердження станцій призначення (вантажоодержувача у пункті призначення) щодо готовності прийняти товар у відповідності з поданою заявкою. У випадку, якщо інший термін подання заявки і письмових підтверджень станцій призначення (вантажоодержувача у пункті призначення) щодо готовності прийняти товар не встановлений у додатковій угоді до даного договору, вони повинні бути надані покупцем постачальнику одночасно з підписаним екземпляром відповідної додаткової угоди до даного договору. Покупець зобов`язаний надати постачальнику підписаний екземпляр відповідної додаткової угоди протягом 3-х робочих днів з моменту його отримання від постачальника.
27.          Згідно з п.5.2 Договору покупець зобов`язаний прийняти поставлений постачальником товар, здійснивши зі своєї сторони всі дії, необхідні для забезпечення передачі й отримання товару. Покупець не може відмовитись від приймання товару.
28.          В п.5.3 Договору сторони визначили, що за результатами поставки товару сторони підписують акт прийому-передачі товару та, або видаткову накладну.
29.          З п.5.4 Договору вбачається, що у термін не пізніше 3-х робочих днів з моменту одержання покупцем акту прийому-передачі товару (видаткової накладної), покупець зобов`язаний підписати акт прийому-передачі товару (видаткову накладну) і один оригінальний екземпляр направити постачальнику по факсу з одночасним відправленням оригіналу рекомендованим листом. У разі якщо протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів від дати направлення покупцю оригіналів актів прийому-передачі товару (видаткових накладних) постачальник не отримає від покупця підписаних документів або мотивованих і документально підтверджених письмових заперечень по суті отриманих документів, направлені постачальником покупцю акти прийому-передачі товару (видаткові накладні) будуть вважатися повною мірою узгодженими покупцем і в подальшому не підлягають оскарженню.
30.          При умовах поставки товару на умовах FCA-естакада наливу нафтопродуктів/пункт відправлення, зазначених у відповідній додатковій угоді до даного договору, завантаження товару (товарної партії) та видачу відповідних документів на вантаж постачальник здійснює на підставі пред`явлених покупцем документів на підтвердження повноважень представника покупця щодо отримання товару, при цьому загальна кількість поставленого товару визначається у розмірі, що зазначені в товарно-транспортних накладних (п.5.5 Договору).
31.          З п.5.8 Договору вбачається, що у Договорі, залежно від умов поставки товару, дата поставки, виникнення права власності на товар та перехід ризиків по його втраті, нестачі, пошкодженні (псуванні) від постачальника до покупця визначаються таким чином:
а) при поставці товару на умовах EXW (незалежно від місця передачі товару) з моменту підписання між сторонами акту прийому-передачі товару згідно оплачених обсягів;
б) при поставці товару па умовах FCA - естакади наливу нафтопродуктів/пункти відправлення, зазначені у відповідній додатковій угоді до даного договору / СРТ - станція або пункт призначення, вказані у відповідній додатковій угоді до даного договору дата штемпеля станції або пункту відправлення на залізничній або товарно-транспортній накладній про прийняття товару залізницею або автотранспортом до перевезення відповідно;
в) при поставці автомобільним транспортом - дата, яка вказана в товарно-транспортній накладній, акті прийому-передачі товару.
32.          У п.5.13 Договору сторони погодили, що покупець зобов`язаний забезпечити отримання постачальником завірених підписом і печаткою покупця і/або вантажоодержувача копій залізничних накладних на товар з відмітками станції призначення про прибуття товару і про видачу товару покупцю і/або вантажоодержувачу. Копії залізничних накладних відправляються за допомогою факсимільного зв`язку протягом 2 (двох) робочих днів із дня проставляння зазначених відміток з одночасним їхнім відправленням рекомендованим листом.
33.          Відповідно до п.6.1 Договору оплата товару (партії товару) здійснюється на умовах 100% передоплати, якщо інше не передбачено у додатковій угоді до даного договору.
34.          Згідно з п.6.3 Договору покупець зобов`язується оплатити товар на умовах 100% попередньої оплати партії товару протягом одного дня з дати підписання додаткової угоди, якщо інше не передбачене сторонами в додатковій угоді до даного договору.
35.          У п.12.1 Договору сторони визначили, що цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами договору та скріплення печатками сторін, та діє до 31.12.2019 року в частині поставок, а в частині здійснення грошових розрахунків до повного виконання грошових зобов`язань.
36.          Як вбачається з п.12.3 Договору, усі додаткові угоди до договору набувають чинності з моменту їх підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін та діють протягом строку дії цього договору.
37.          Сторони уклали додаткову угоду від 28.05.2019 №01, про таке:
1. Сторони за обопільною згодою вирішили, що оплата поставленого за даним Договором товару (партії товару) в період з 01.06.2019 до 31.12.2019 здійснюватиметься на умовах відстрочення оплати.
2. Протягом періоду, визначеного у п.1 даної додаткової угоди, покупець повинен оплатити поставлений товар (партію товару) не пізніше ніж через 1 (один) місяць з дати поставки товару (партії товару).
3. Протягом періоду, визначеного у п.1 даної додаткової угоди, пункти 6.1, 6.3 Договору призупиняють свою дію, якщо сторонами не буде погоджене інше в Додатковій угоді до Договору.
4. Всі інші права та обов`язки сторін за договором залишаються без змін.
38.          ТОВ "Час Ойл" листом від 30.12.2019 №07/06-19 повідомило ТОВ "Сокар Ел Пі Джи" про таке:
"…У період з 01.06.2019 до 30.12.2019 включно, Постачальником поставлено Покупцеві 13 688,16 тон товару на суму 165 298 266,61 грн разом з ПДВ.
Враховуючи умови Додаткової угоди №01, оплату товару, поставку якого було здійснено Постачальником протягом червня 2019 року - грудня 2019 року, Покупець протягом 2019 року не здійснював.
Разом з тим, приймаючи до уваги важливість подальшої співпраці з ТОВ "Сокар Ел Пі Джи", у період з 01.06.2019 до 31.12.2019 ТОВ "Час Ойл" було сплачено на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі, авансові платежі за товар, поставок майбутніх періодів, на суму 126 854 676,70 грн разом з ПДВ.
Враховуючи п.3 Додаткової угоди №01 та відсутність у Договорі поставки від 28.05.2019 №165-Б права сторін здійснювати зміну умов договору в односторонньому порядку, зокрема зарахування сплачених Покупцем авансових платежів за товар поставок майбутніх періодів у рахунок заборгованості за поставку товару попередніх періодів, ТОВ "Час Ойл" просить:
- зарахувати внесені ТОВ "Час Ойл" у період з 01.06.2019 до 31.12.2019 авансові платежі у розмірі 126 854 676,70 грн разом з ПДВ, за товар, який було поставлено ТОВ "СОКАР ЕЛ ПІ ДЖИ" протягом червня 2019 року - грудня 2019 року за Договором поставки;
- оплату різниці між сумою, на яку було поставлено товар Покупцеві протягом червня 2019 року - грудня 2019 року, та сумою зарахованих вищезгаданих авансових платежів, яка дорівнює 38 443 589,91, відстрочити до 2023 року.
У разі відсутності заперечень щодо вищезазначених пропозицій, товариство буде вважати їх прийнятими ТОВ "Сокар Ел Пі Джи".
39.          Матеріали не містять докази вручення / направлення ТОВ "Сокар Ел Пі Джи" листа від 30.12.2019 №07/06-19.
40.          Протягом 2021-2022 років відбувалася поставка товару на підставі Договору, що не заперечується сторонами справи.
41.          Поставки здійснені згідно з такими актами приймання-передачі товару: від 01.11.2021 №№920, 918, 919, 917, 916, 915; від 16.11.2021 №№921, 922, 923, 925, 926, 927, 928, 929, 930, 931; від 01.12.2021 №№ 932, 933; від 16.12.2021 №№934, 935, 936, 937; від 30.12.2021 №№938, 939; від 31.12.2021 №№940, 941; від 11.01.2022 №4 є безспірними, товар за ними з боку ТОВ "Час Ойл" отриманий та оплачений.
42.          Відповідно до банківських виписок сторін справи ТОВ "Час Ойл" розрахувалося за товар, який ним отриманий та видані всі акти приймання-передачі. ТОВ "Сокар Ел Пі Джи" зараховувало здійснені ТОВ "Час Ойл" платежі за поставлений товар, в тому числі у період з червня до грудня 2019 року. ТОВ "Час Ойл" у своїй виписці вказав, окрім поставок, на які є підписані акти приймання-передачі, також поставки, на які позивачем складено односторонні акти про прийом товару на облік, так і товар, на який відсутні жодні документи.
43.          Залізничні цистерни, якими перевезено товар, перебувають в суборенді ТОВ "Час Ойл", що підтверджується договором від 01.09.2021 №01/09-2021-01 суборенди вагонів, укладеним між ТОВ "Лінік Україна" та ТОВ "Час Ойл", та актами приймання-передачі в суборенду вагонів від 01.09.2021 №01, від 20.09.2021 №02, від 13.10.2021 №03.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
44.          Господарський суд Черкаської області рішенням від 19.04.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023, в задоволенні позову відмовив повністю.
45.          Рішення суду першої інстанції обґрунтовано таким: 
-          юрисдикції господарських судів не віднесено встановлення фактів, що мають юридичне значення - як то встановлення факту господарських правовідносин здійснення поставок нафтопродуктів - бітуму нафтового дорожнього відповідачем на користь позивача - приписи ст.20 ГПК України;
-          позивач обрав неналежний спосіб захисту свого права, що не передбачений чинним законодавством чи умовами договору, не відповідає вимогам ст.16 ЦК, ст.20 ГК та не може відновити становище позивача;
-          позивач не довів належними та допустимими доказами порушення своїх прав відповідачем, та яких саме, оскільки при наявній значній заборгованості позивача за отримані нафтопродукти відповідач не висуває жодних вимог до позивача, не заперечуючи наявних тривалих господарських відносин з позивачем на умовах Договору.
46.          Постанова суду апеляційної інстанції обґрунтована таким:
-          матеріали справи не містять доказів вручення / направлення позивачем відповідачеві листа від 30.12.2019 № 07/06-19;
-          Додатковою угодою від 28.05.2019 №01 сторони відстрочили оплату товару, що поставлявся у період з 01.06.2019 до 31.12.2019 лише на один місяць з дати поставки товару, тому строки оплати за такий товар наставали через місяць після здійснення поставки; після 31.12.2019 поставка мала здійснюватися за умовами договору на умовах 100% передоплати;
-          матеріали справи не містить докази здійснення позивачем попередньої оплати товару, як зазначає позивач, орієнтовною кількістю 2 638,9 т;
-          у підтвердження поставки позивач надав односторонні акти (внутрішні) про прийняття товару до обліку: від 17.11.2021, 24.11.2021, 26.11.2021, 17.12.2021, 28.12.2021, 09.01.2022, 15.01.2022, 27.01.2022, що підписані комісією у складі трьох працівників позивача; комісія створена відповідно до наказів генерального директора ТОВ "Час Ойл" від 17.11.2021 №10 та від 09.01.2022 №1; складення таких актів не передбачене ні умовами укладеного сторонами Договору, ні чинним законодавством; 
-          у таких актах про прийняття товару до обліку міститься посилання на залізничні накладні, номери вагонів та кількість товару повністю відповідають відомостям, зазначеним у актах; відповідно до відомостей, зазначених у накладних, отримувачем вказано ТОВ "Сокар Ел Пі Джи", 
-          перебування в позивача вагонів на підставі суборенди, у яких містився товар, не надає йому право на отримання такого товару без дотримання умов Договору; товар міг бути переданий покупцеві лише після його отримання відповідачем; 
-          відповідач стверджував, що повідомлень про факт поставки товару не надсилалось, відповідних заявок від позивача відповідач не отримував;
-          ТОВ "Час Ойл" не надало доказів надання ТОВ "Сокар Ел Пі Джи" копій залізничних накладних у передбачений Договором строк; 
-          сумнівним є твердження ТОВ "Час Ойл" щодо умисного незазначення ТОВ "Сокар Ел Пі Джи" у своїй банківській виписці обсягу поставленого товару, оскільки очевидним є бажання постачальника отримати належні кошти за поставлений товар, а для цього необхідно вести його облік; зазначені у виписці відомості узгоджувались з інформацією, наявною в актах приймання-передачі товару, які підписані сторонами за фактом поставки товару; виписка не містить інформації, яка б підтверджувала факт поставки товару в об`ємі 2 638,9 т.;
-          у своїй виписці позивач зазначив як поставки щодо яких є підписані акти приймання-передачі, так і поставки щодо яких він склав односторонні акти про прийом товару на облік, та товар, на який відсутні жодні документи;
-          суд не бере до уваги банківську виписку ТОВ "Час Ойл", оскільки зазначені у такій виписці відомості не підтверджені належними доказами;
-          ТОВ "Час Ойл" не здійснило 100% передоплати за товар кількістю 2 638,9 т; в залізничних накладних отримувачем вказано ТОВ "Сокар Ел Пі Джи", а не ТОВ "Час Ойл", тому такий товар призначався для отримання ТОВ "Сокар Ел Пі Джи" і лише після такого отримання можливий його продаж контрагенту, зокрема, ТОВ "Час Ойл"; 
-          отримавши товар, отримувачем за яким мав бути відповідач, позивач не передав залізничні накладні протягом двох днів відповідачеві на виконання п.5.13 Договору; отже, у відповідача були відсутні підстави для складання актів приймання-передачі товару, який ним самим не був отриманий, всупереч зазначенню в залізничних накладних отримувачем ТОВ "Сокар Ел Пі Джи";
-          висновок науково-правової експертизи від 06.10.2022 про набуття права власності на товар за Договором, що виконаний на замовлення ТОВ "Час Ойл", не є висновком експерта відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), оскільки висновок не містить застереження про його підготовку для подання до суду та щодо обізнаності експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, однак цей висновок підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами на підставі ст.86 ГПК;
-          зі змісту висновку науково-правової експертизи вбачається, що відомості платіжних доручень та виписок за рахунком за спірний період вказують на те, що позивач здійснював оплату за бітум нафтовий дорожній згідно з Договором; експерт робить висновок про те, що Договір є чинним і є підставою поставок товару та набуття позивачем права власності на нього; однак проведені позивачем оплати не були авансовими платежами в рахунок майбутніх поставок товару, як про це стверджує позивач, а були платежами з погашення його заборгованості перед постачальником за поставлений товар у минулі періоди; 
-          за відсутності попередньої оплати, проведеної позивачем відповідно до п.6.1. Договору, не можна стверджувати про те, що позивач набув право власності на відповідний товар; позов в частині зобов`язання відповідача виконати п.5.3 Договору є необґрунтованим;
-          за іншою позовною вимогою позивач прагне підтвердження судом певного факту, а саме здійснення поставок нафтопродуктів - бітуму нафтового дорожнього відповідачем позивачу протягом 2021-2022 років за Договором за залізничними накладними в період з 16.11.2021 до 04.01.2022; заявлена вимога не призведе до поновлення порушеного права; втім, відповідні доводи підлягають розгляду судом під час вирішення спору.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, інших заяв учасників справи
47.          26.10.2023 ТОВ "Час Ойл" звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.04.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
48.          На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 ГПК скаржник посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 ч.2 ст.287 ГПК, та зазначає, що суди попередніх інстанцій не врахували висновки, викладені у:
-          постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №916/3027/21 щодо застосування частин 1, 2 ст.73 ГПК: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків; посилається на стандарт доказування вірогідності доказів та концепцію негативного доказу (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (п.81), від 16.11.2021 у справі №904/2104/19 (п.9.58), Верховного Суду від 25.05.2020 у справі №924/233/18);
-          постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №916/922/19 щодо застосування ч.1 ст.86, ч.5 ст.236 ГПК; вказує, що допущено невідповідність висновків обставинам справи та неповне з`ясування останніх;
-          постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.08.2023 у справі №927/211/22 щодо застосування ст.538 ЦК;
-          постанові Верховного Суду від 27.09.2023  у справі №567/1042/22, де суд досліджував питання щодо встановлення факту непідписання договору без проведення судово-почеркознавчої експертизи та зазначив, що у разі неможливості отримання оригіналу договору та проведення відповідної експертизи, суду необхідно встановити, чи існувало волевиявлення сторін договору щодо фактичного укладення правочину, чи виконується він сторонами, тобто чи виконуються сторонами свої зобов`язання за договором; подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі №567/1437/19.
49.          ТОВ "Час Ойл" у касаційній скарзі вказує, зокрема, таке:
-          суд апеляційної інстанції застосовує подвійні стандарти щодо підтвердження обставин взаємодії сторін на підставі Договору: з одного боку визнає поставки товару відповідачем позивачу, який має заборгованість перед відповідачем, з порушенням позивачем п.6.1. Договору без 100% передплати за товар з оформленням актів-приймання передачі товару, не звертаючи уваги на призначення платежу при оплаті товару без посилання на додаткову угоду; з іншого боку відхиляє твердження позивача щодо поставки товару відповідачем та відсутність претензій щодо оплати на підставі залізничних накладних, з порушенням саме відповідачем умов Договору щодо обов`язку відповідача спочатку надати додаткову угоду на поставлений товар відповідно до залізничних накладних, до якої прирівнюються видаткова накладна на товар та/або акт прийому-передачі; відповідач порушив умови своєчасного надання позивачу рахунку на оплату товару;
-          суди попередніх інстанцій не здійснили оцінки поданих сторонами доказів у їх сукупності, що не відповідає ч.2 ст.86 ГПК; не мотивували відхилення доказів поставки відповідачем та отримання позивачем товару згідно залізничних накладних з порушенням п.6.1 Договору щодо передплати товару позивачем, з оформленням відповідачем актів-приймання передачі товару, з підтвердженням права власності на отриманий товар;
-          суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що кожна залізнична накладна УМВС (СМГС), який надається кінцевому отримувачу товару має відмітки щодо переадресації товару у гр.4;
-          з інформації заповнення залізничної накладної УМВС (СМГС) в електронному вигляді відповідач міг знати та знав, куди та для кого здійснюється переадресація вагонів за спірними накладними, міг знати та знав про отримання товару саме позивачем (оскільки залізничні накладні заповнюються і в електронному вигляді);
-          поставка товару та передання прав на товар від відповідача до позивача, згідно спірних залізничних накладних, фактично здійснена у паперовому вигляді у зв`язку з переадресацію вагонів за спірними залізничними накладними відповідачем на адресу позивача як отримувача товару за Договором;
-          суд апеляційної інстанції не врахував всі докази та фактичні обставини на підтвердження обставин взаємодії сторін, які склалися протягом дії Договору;
-          системне тлумачення ст.538, ч.2 ст.625, ч.1 ст.655, ст.692, ч.1 ст.697 ЦК дозволяє дійти висновку, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати від покупця оплати товару, сплати процентів за користування чужими грошовими коштами та інфляційних втрат, навіть якщо продавець стверджує, що товар ще не був переданий продавцем у власність покупця; 
-          суд має враховувати заперечення іншої сторони (покупця) щодо невиконання продавцем своїх інших зустрічних зобов`язань, передбачених договором; суд апеляційної інстанції не врахував, що у зв`язку з ненаданням відповідачем актів-приймання передачі на поставлений товар без 100% попередньої оплати позивач не міг здійснити оприбуткування товару належним чином; 
-          порушення відповідачем (як постачальником нафтопродуктів) Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155, щодо невидання первинних документів на поставку товару позивачу, порушує права позивача щодо оприбуткування, володіння та розпорядження товаром;
-          ненадання відповідачем первинних документів для оприбуткування товару, який був поставлений з листопада 2021 року до січня 2022 року, може призвести до додаткового оподаткування вищезазначених товарів податком на прибуток з боку податкових органів та штрафу за відсутність належно оформлених первинних документів;
-          позовні вимоги щодо визнання здійснення господарських операцій за відповідними поставками та зобов`язання відповідача видати належним чином оформлені документи на поставки, здійснені відповідачем протягом 20221-2022 року, є обґрунтованими;
-          роблячи висновок щодо неналежного способу захисту, суди першої та апеляційної інстанцій фактично позбавили позивача права на захист, і такої підстави для відмови у позові законодавство не містить.
50.          05.12.2023 надійшов відзив ТОВ "Сокар Ел Пі Джи", надісланий поштовим зв`язком 29.11.2023, в якому просив відмовити у касаційній скарзі.
51.          Зі змісту відзиву вбачається, що відповідач погоджується зі встановленими судами попередніх інстанцій обставинами та висновками, зокрема суду апеляційної інстанції, наводячи їх у своєму відзиві.
52.          У відзиві ТОВ "Сокар Ел Пі Джи" також зазначив:
-          суд апеляційної інстанції дотримався вимог ч.5 ст.236 ГПК під час розгляду справи, повно і всебічно дослідив обставини справи та докази щодо відсутності підстав для встановлення факту господарських взаємовідносин та зобов`язання виконати умови договору, а тому доводи скаржника щодо виходу судів попередніх інстанцій за межі позовних вимог не знайшли свого підтвердження;
-          сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права (послався на статті 73, 74, 77 ГПК та висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України", викладені у рішення від 18.07.2006 (заява №63566/00)).
Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду
53.          Верховний Суд ухвалою від 17.11.2023 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Сокар Ел Пі Джи", а розгляд справи №925/1368/22 призначив у відкритому судовому засіданні на 20.12.2023. В судовому засіданні 20.12.2023 колегія суддів оголосила перерву до 07.02.2024.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
54.          Верховний Суд звертає увагу скаржника, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову ТОВ "Час Ойл" були мотивовані насамперед тим, що позивач обрав неналежний спосіб захисту.
55.          Зокрема, суди попередніх інстанцій зазначили, що відповідно до ст.20 ГПК до юрисдикції господарських судів не віднесено встановлення фактів, що мають юридичне значення - як-то встановлення факту господарських правовідносин, пов`язаних із здійсненням поставок нафтопродуктів (бітуму нафтового дорожнього) відповідачем на користь позивача.
56.          Позивач обрав неналежний спосіб захисту свого права, що не передбачений чинним законодавством чи умовами договору, не відповідає вимогам ст.16 ЦК та ст.20 ГК та не може відновити становище позивача.
57.          Суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, послався на висновки Великої Палати Верховного Суду, відповідно до яких обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (п.52 постанови від 02.02.2021 у справі №925/642/19, п.99 постанови від 06.04.2021 у справі №910/10011/19).
58.          Відповідач у відзиві на касаційну скаргу, серед іншого, зазначив, що, звертаючись до суду з позовом, позивач прагне підтвердження судом певного факту - здійснення відповідачем поставок позивачеві нафтопродуктів (бітуму нафтового дорожнього) протягом 2021 - 2022 років за Договором за залізничними накладними в період з 16.11.2021 до 04.01.2022, проте така вимога не призведе до поновлення прав, які вважає порушеними.
59.          Втім, скаржник у касаційній скарзі не спростовує ключовий і по суті єдиний аргумент судів попередніх інстанцій про обрання позивачем неналежного способу захисту прав, а посилаючись на п.1 ч.2 ст.287 ГПК, не наводить висновків Верховного Суду, які б навпаки підтвердили належність обраного позивачем способу захисту та спростували такий аргумент, покладений в основу оскаржуваних рішень.
60.          Верховний Суд зауважує, що без спростування цього основного аргументу судів попередніх інстанцій, покладеного в основу рішень, інші доводи касаційної скарги позбавлені будь-якого сенсу.
61.          Вказане пояснюється тим, що розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 року у справі №916/1415/19).
62.          Водночас встановлення таких обставин як факт, як-то встановлення факту господарських правовідносин між сторонами спору та здійснення поставок нафтопродуктів - бітуму нафтового дорожнього відповідачем позивачу протягом 2021-2022 років за Договором за залізничними накладними згідно переліку (період з 16.11.2021 до 04.01.2022), може бути предметом доказування під час вирішення та розгляду спору про право, зокрема: про стягнення заборгованості за поставлений товар у спірний період, про стягнення збитків, завданих невиконанням умов Договору, що призвело до неможливості оприбуткування товару тощо. Однак, суд першої інстанції правильно врахував, що позивач не довів порушення своїх прав з боку відповідача, оскільки за наявної значної заборгованості позивача за отримані нафтопродукти відповідач не висуває жодних вимог до позивача, незаперечуючи тривалих господарських відносин з позивачем на умовах Договору.
63.          Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 вказала на те, що вимога про встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення. Господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин.
64.          Захист майнового чи немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматися від їх вчинення.
65.          Зокрема, позовні вимоги про встановлення факту господарських відносин за Договором з поставок товару та зобов`язання відповідача виконати п.5.3 Договору щодо оформлення (підписання) актів прийому-передачі товару / видаткових накладних не призводить до поновлення порушеного права позивача та, у разі її задоволення, не може бути виконана у примусовому порядку, оскільки відсутній механізм виконання такого рішення.
66.          Отже, пред`явлені ТОВ "Час Ойл" вимоги у цій справі не відповідають способам захисту прав, установленим законодавством, і, як наслідок, не призведуть до поновлення порушеного права позивача. 
67.          Наведене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 04.09.2018 у справі № 905/1926/16, Верховного Суду від 18.07.2018 у справі №920/364/18, 27.05.2020 у справі №916/1126/19, від 13.07.2021 у справі №910/19272/20, від 15.07.2022 у справі №918/662/21 (об`єднана палата Касаційного господарського суду), від 28.09.2022 у справі №910/10232/21.
68.          Як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (див. також, зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 (п.6.21), від 22.06.2021 у справі №200/606/18 (п.76), від 02.11.2021 у справі №925/1351/19 (п.6.56), від 25.01.2022 у справі №143/591/20 (п.8.46), від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц (п.155)).
69.          Оскільки обрання неналежного способу захисту є достатньою та самостійною підставою для відмови у позові, то Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на неправильне встановлення судом апеляційної інстанції фактів щодо виконання сторонами договірних зобов`язань, неправильні висновки та порушення принципу диспозитивності, а саме щодо:
-          подвійних стандартів, застосованих судом апеляційної інстанції: з одного боку суд встановив здійснення відповідачем поставки товару позивачеві за наявної заборгованості за Договором та без дотримання умов щодо попередньої оплати товару (п.6.1 Договору), а з іншого боку - суд відхилив доводи позивача щодо поставки товару відповідачем відповідно до залізничних накладних, номери вагонів та кількість товару відображені у внутрішніх актах про прийняття товару: від 17.11.2021, 24.11.2021, 26.11.2021, 17.12.2021, 28.12.2021, 09.01.2022, 15.01.2022, 27.01.2022;
-          висновку суду апеляційної інстанції про те, що відповідно до відомостей, зазначених у залізничних накладних отримувачем вказано ТОВ "Сокар Ел Пі Джи", отже товар лише після отримання відповідачем міг бути переданий покупцю, зокрема, позивачу;
-          висновку суду апеляційної інстанції про те, що за відсутності попередньої оплати, проведеної позивачем відповідно до п.6.1 Договору, не можна стверджувати про те, що позивач набув право власності на відповідний товар.
70.          Верховний Суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.75 ГПК обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
71.          Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №917/1345/17 (п.32)).
72.          Враховуючи те, що суд, відмовляючи у позові через неналежний спосіб захисту має утриматися від встановлення фактів та надання правових оцінок, які створять преюдицію для сторін конфлікту у разі звернення з іншим позовом, то мотивувальна частина постанови суду апеляційної інстанції підлягає зміні шляхом виключення з неї встановлених обставин та висновків, зроблених по суті спору між сторонами щодо спірних поставок товару на підставі Договору, а саме щодо: 
-          умов поставки товару після 31.12.2019 (100% передоплати);
-          здійснення / нездійснення позивачем попередньої оплати товару орієнтовною кількістю 2 638,9 т;
-          односторонніх актів (внутрішніх) про прийняття товару до обліку: від 17.11.2021, 24.11.2021, 26.11.2021, 17.12.2021, 28.12.2021, 09.01.2022, 15.01.2022, 27.01.2022;
-          залізничних накладних, на які послався позивач в цій справі;
-          порядку отримання позивачем товару (моменту виникнення такого права);
-          надання / ненадання позивачем відповідачеві копій залізничних накладних, на які послався позивач в цій справі, у передбачений Договором строк;
-          оцінки банківських виписок сторін справи;
-          поставки товару з боку ТОВ "Сокар Ел Пі Джи" в об`ємі 2 638,9 т та його оплати з боку ТОВ "Час Ойл";
-          виникнення / невиникнення обов`язку відповідача скласти акти приймання-передачі товару;
-          набуття / ненабуття позивачем права власності на товар.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
73.          Відповідно до ч.1 ст.300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
74.          Згідно із ч.1 ст.311 ГПК суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених ст.300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
75.          Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч.4 ст.311 ГПК).
76.          Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновків про часткове задоволення касаційної скарги та зміну постанови суду апеляційної інстанції, шляхом викладення її мотивувальної частини в редакції цієї постанови.
Судові витрати
77.          Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги та необхідність змінити мотивувальні частини оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, однак не змінюючи їх резолютивні частини, то судові витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника. 
78.          Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Час Ойл" задовольнити частково.
2.          Постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 у справі №925/1368/22 змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
3.          В іншій частині постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 та рішення Господарського суду Черкаської області від 19.04.2023 у справі №925/1368/22 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                О. Кібенко

Судді                                                                                                    С. Бакуліна

                                                                                                    В. Студенець