ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 січня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/4034/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро 
апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року
у справі № 280/4034/23
за позовом ОСОБА_1 
до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області
про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:
У червні 2023 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті Романенка Анатолія Юрійовича про застосування адміністративно-господарського штрафу № 009505 від 29.05.2023 року, якою громадянину України ОСОБА_1 нарахований   штраф у сумі 51000 гривень 00 копійок. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року у справі № 280/4034/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.
Судом зазначено, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена абзацом шістнадцятим частини першої статті 60 Закону №2344-III, застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників/користувачів транспортного засобу, яким перевозиться вантаж. Суд вказав, що автомобільним перевізником є той, хто за умовами договору (із замовником) про перевезення вантажу надає відповідну послугу, а не власник/користувач транспортного засобу. Судом досліджено, що транспортний засіб передано позивачем в оренду TOB "МКС ХОЛДИНГ", договір оренди є чинним, недійсним не визнавався, а тому саме наймач TOB "МКС ХОЛДИНГ", є автомобільним перевізником у розумінні Закону № 2344-ІІІ в межах спірних правовідносин, а не позивач. Таким чином, на думку суду, позивачем доведено, що ним не вчинялось порушення транспортного законодавства, яке зазначене в Акті №353885 від 28.04.2023. Суд не надавав оцінки наявності або відсутності порушень ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки позивач, в даному випадку, не є суб`єктом який перевірявся та який повинен відповідати за порушення, що встановлені Актом перевірки №353885 від 28.04.2023 на підставі якого винесена оскаржувана постанова. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Не погодившись з рішенням суду, Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області подала апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року у справі № 280/4034/23, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Скаржник вказує, що під час перевірки водієм не надавався відповідний договір оренди транспортного засобу, акт передачі транспортного засобу, тимчасовий реєстраційний талон. Зазначає, що для транспортних засобів, які перебувають, зокрема у користуванні у фізичних та юридичних осіб, реєстраційним документом, наявність яких є обов`язковою згідно вимог ст. 39 та 49 Закону №2344, є тимчасовий реєстраційний талон на транспортний засіб. Вважає, що у спірному випадку саме позивач виступав автомобільним перевізником при здійсненні перевезення.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач є власником спеціалізованого вантажного самоскиду марки FAW, модель СА3252Р2К2Т1А1, 2007 року випуску, жовтого кольору, державний номер НОМЕР_1 , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 від 29.08.2018 року.
31.08.2018 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "МКС ХОЛДИНГ"   укладено та нотаріально посвідчено договір оренди транспортних засобів, згідно якому, позивач передав Орендарю в тимчасове оплатне користування на п`ять років спеціалізований вантажний самоскид марки FAW, модель СА3252Р2К2Т1А1, 2007 року випуску, жовтого кольору, державний номер НОМЕР_1 .
28.04.2023 року о 09-55 по вулиці Південне шосе 14, у місті Запоріжжя, співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізької області Державної служби України з безпеки на транспорті   зупинений для перевірки транспортний засіб - вантажний самоскид марки FAW, державний номер НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_2 .
При зупинці вищевказаного транспортного засобу   встановлено, що при здійсненні перевезення даним вантажним автомобілем відповідного вантажу, перевізник здійснював перевезення вантажу з перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм без відповідного дозволу, а також без наявності відповідних товаротранспортних документів, що є порушенням статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а також Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом.
За результатами перевірки  складено акт №353885 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.04.2023 року.
29.05.2023 Відділом державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті прийнята постанова №009505, про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 51000,00 грн.
Позивач, не погоджуючись із спірною постановою відповідача, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 2344-III).
Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
В силу частини сьомої статті 6 Закону № 2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, серед інших: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; контроль за здійсненням міжнародних перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у пунктах видачі дозволів автомобільним перевізникам України.
Приписами частини чотирнадцятої статті 6 Закону № 2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Згідно з частинами сімнадцятої-двадцятої статті 6 Закону № 2344-III рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право: використовувати спеціалізовані автомобілі; використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку; супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; здійснювати опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Порядок № 1567).
За приписами пункту 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Згідно з частинами першою-другою статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Колегія суддів враховує, що Верховний Суд, проаналізувавши наведені положення законодавства у постанові від 19.10.2023 у справі № 640/27759/21 зазначив, що в контексті належного установлення автомобільного перевізника, щодо якого проводиться перевірка, варто виходити із того, що у кожному такому випадку уповноважений контролюючий орган зобов`язаний встановити, а особа, транспортний засіб якої перевіряється, зобов`язана надати документи, які містять беззаперечну інформацію щодо предмета такої перевірки, зокрема інформацію про автомобільного перевізника.
Так, Верховний Суд зауважив, що основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності.
Натомість, нові докази, які подають заінтересовані особи, зокрема до суду, який розглядає відповідний спір, після визначення контролюючим органом належного перевізника та його притягнення до адміністративної відповідальності мають оцінюватися, на думку Верховного Суду, із розумною критикою та із чітким застосуванням критеріїв належності, допустимості, достовірності та достатності таких нових доказів, а також їх взаємозв`язку із документами, які були надані контролюючому органу в момент перевірки.
За висновком Верховного Суду у справі № 640/27759/21 тільки такий підхід забезпечить дотримання принципу належного виконання учасниками спірних правовідносин вимог законодавства, яке регулює перевезення пасажирів та вантажів, та реалізацію принципу правової визначеності у спорах щодо встановлення дійсного автомобільного перевізника компетентним органом, який контролює дотримання державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач є власником спеціалізованого вантажного самоскиду марки FAW, модель СА3252Р2К2Т1А1, 2007 року випуску, жовтого кольору, державний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 від 29.08.2018 року.
28.04.2023 року співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізької області Державної служби України з безпеки на транспорті був зупинений для перевірки транспортний засіб - вантажний самоскид марки FAW, державний номер НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_2 .
За результатами перевірки  складено акт №353885 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.04.2023 року.
Зі змісту вищевказаного акту вбачається, що перевізник ОСОБА_1 порушив приписи ст. 34 та ст. 48 Закону № 2344-III, оскільки здійснював перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством вагових норм без відповідного дозволу, загальна маса т/з 40,2 тн. при допустимих 26 тн., перевищення 54,6 % (від 30%), а також оскільки не забезпечив водія оформленою товарно-транспортною накладною або іншим визначеним законодавством документом на вантаж.
Також, посадовими особами відповідача   складено акт №АВ 000853 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 28 квітня 2023 року, за змістом якого суб`єктом перевірки є ОСОБА_1 , транспортний засіб FAW СА3252Р2К2Т1А1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , повна нормативно допустима маса 26 тонн, фактична повна маса 40,2 тонн.
Крім того, посадовими особами відповідача   складено довідку ДЗ №001253 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 28 квітня 2023 року, зі змісту якої вбачається, що повна маса транспортного засобу FAW, реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 40,2 тонн.
В подальшому, 29.05.2023 Відділом державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті прийнята постанова №009505, про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 51000,00 грн. у зв`язку з порушенням вимог ст. 48 Закону №2344-ІІІ, відповідальність за яке передбачена абз. 17. ч.1 ст. 60 Закону №2344-ІІІ.
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що контролюючому органу в момент виявлення порушення (під час перевірки)   надало свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 від 29.08.2018 року. 
В свою чергу, ані водій ОСОБА_2 під час перевірки, ані позивач під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, інші документи відповідачу не надавали, зокрема товарно-транспортну накладну та/або тимчасовий реєстраційний талон, договір оренди транспортного засобу.
Колегією суддів встановлено, що позивачем до матеріалів справи надано копію нотаріально посвідченого договору оренди транспортних засобів, який укладено 31.08.2018 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "МКС ХОЛДИНГ", за яким позивач передав орендарю в тимчасове оплатне користування на п`ять років спеціалізований вантажний самоскид марки FAW, модель СА3252Р2К2Т1А1, 2007 року випуску, жовтого кольору, державний номер НОМЕР_1 .
Разом з тим, положеннями пункту 10 вищевказаного договору визначено, що передача предмету оренди повинна відбутися протягом п`яти днів з моменту підписання даного договору за актом прийому-передачі. 
Однак, матеріали справи не містять акт прийому-передачі транспортного засобу FAW СА3252Р2К2Т1А1 державний номер НОМЕР_1 , який мав бути складений відповідно до положень договору оренди транспортних засобів від 31.08.2018 року, що укладений між позивачем та ТОВ "МКС ХОЛДИНГ".
З цих підстав, колегія суддів критично оцінює доводи позивача про те, що згідно договору від 31.08.2018 він передав транспортний засобів FAW СА3252Р2К2Т1А1 державний номер НОМЕР_1 в тимчасове користування ТОВ "МКС ХОЛДИНГ".
Натомість, колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що керуючись інформацією, яка наявна у свідоцтві про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , відповідач правильно дійшов висновку, що позивач в спірному випадку є автомобільним перевізником, адже іншої основної інформації для визначення належного перевізника відповідачу не   надано, як в момент виявлення порушення (під час перевірки), так і під час безпосереднього розгляду питання про притягнення позивача до відповідальності.
Таким чином, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інтенції  , що 28.04.2023 під час перевірки та виявлення порушення відповідачем, автомобільним перевізником виступав не позивач, а TOB "МКС ХОЛДИНГ".
Приписами абзацу 17 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно пп. «б» п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси:
Вантажні автомобілі: двовісний автомобіль - 18 тон; трьох вісний автомобіль - 25 тон (для трьох вісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни - 26 тон); чотирьох вісний автомобіль - 32 тони; чотирьох вісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами - 38 тон.
Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом - 36 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьох вісним напівпричепом - 40 тон; трьох вісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьох вісним напівпричепом - 40 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьох вісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 42 тони; трьох вісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьох вісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 тони.
Автопоїзди: двовісний або трьох вісний автомобіль з двовісним або трьох вісним причепом - 40 тон.
Положеннями ч.4 ст. 48 Закону №2344-ІІІ передбачено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Відповідно до пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30 (далі Порядок № 30) рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Пунктом 7 Порядку №30 передбачено, що дозвіл видається на одноразовий проїзд великогабаритного та великовагового транспортного засобу. У разі здійснення постійних проїздів по одному маршруту тим самим транспортним засобом дозвіл може видаватися на кілька проїздів, але не більше ніж на три місяці.
Згідно з пунктом 25 Порядку № 30, забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.
Колегією суддів встановлено, що матеріали справи містять акт №353885 від 28 квітня 2023 року, акт №АВ 000853 від 28 квітня 2023 року, довідку ДЗ №001253 від 28 квітня 2023 року, які підтверджують, що позивач здійснював перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством вагових норм без відповідного дозволу, фактична маса транспортного засобу FAW СА3252Р2К2Т1А1, номерний знак НОМЕР_1 - 40,2 тн., при допустимих 26 тн., перевищення становить 54,6% (понад 30%).
В свою чергу, позивачем не спростовується доведеність факту перевищення вагових норм транспортним засобом FAW номерний знак НОМЕР_1 та відсутності необхідного дозволу.
Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що спірна постанова відповідача №009505, про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 51000,00 грн. у зв`язку з порушенням вимог ст. 48 Закону №2344-ІІІ, відповідальність за яке передбачена абз. 17. ч.1 ст. 60 Закону №2344-ІІІ, є правомірною, а тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні. 
Натомість, суд першої інстанції хибно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.
Згідно ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладене, за результатами перегляду справи колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області   - задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року у справі № 280/4034/23 - скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко