ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 686/5155/23
Провадження № 22-ц/4820/188/24

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
секретаря: Шевчук Ю.Г.
за участю: апелянта ОСОБА_1 та його представника адвоката Чулкової Н.К., 
 
відповідачки ОСОБА_2 та її представника адвоката Адамчук Л.В.

 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2023 року (суддя Стефанишин С.Л.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – Служба у справах дітей Хмельницької міської ради, про визначення порядку участі батька у вихованні дітей,
в с т а н о в и в :
У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа – Служба у справах дітей Хмельницької міської ради, про визначення порядку участі батька у вихованні дітей.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що від шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25 березня 2022 року шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір`ю.
В листопаді 2021 року майно, набуте сторонами за час перебування у шлюбі, було відчужено ними на користь дітей.
ОСОБА_1 вказує, що до переоформлення права власності на майно на дітей, відповідачка обіцяла, що як тільки майно буде переоформлено, вона дасть останньому змогу бачитись з дітьми, однак своєї обіцянки не дотримала, відмовляє позивачу в особистих побаченнях та спілкуванні з ними. 
За весь час перебування у шлюбі з ОСОБА_2 та в подальшому після припинення шлюбних відносин з нею по сьогоднішній день, ОСОБА_1 в повному обсязі утримував та продовжує утримувати дітей, оскільки відповідачка не працює. Так, відповідач оплачує комунальні послуги за місцем проживання дітей, забезпечує витрати дітей на навчання.
З дітьми у позивача з моменту їхнього народження були теплі та дружні стосунки, він приділяв їм весь свій вільний час, увагу та любов. По мірі дорослішання дітей проводив з ними багато часу, разом з дітьми вони гуляли, відпочивали, займались спортом.
Проте наразі, як стверджує позивач ОСОБА_1 , відповідачкою ОСОБА_2 чиняться перешкоди щодо його участі у вихованні дітей шляхом здійснення психологічного та насильницького тиску на дітей, принижуючи батьківський авторитет позивача перед дітьми тощо, а спілкування дітей з батьком абсолютно обмежене відповідачкою.
Неодноразові звернення до відповідачки з проханнями надати можливість зустрітись та поспілкуватись, провести час з дітьми не призвели до бажаних результатів.
Згідно рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №44 від 26.01.2023 ОСОБА_1 визначено способи участі у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_5 та неповнолітнього сина ОСОБА_6 . Але, не дивлячись на це, ОСОБА_2 перешкоджає йому бачитись з дітьми та обмежує у спілкуванні з ними.
Будь-яких пояснень, щодо відмови надати позивачу можливість бачитись з дітьми відповідачка не надає.
У зв`язку з цим позивач просив суд :
1.Встановити такий порядок участі батька - ОСОБА_1 , у вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
-кожний другий тиждень (через тиждень) з 17:00 четверга до 08:00 понеділка за місцем проживання батька або поза ним, в громадських місцях, розважальних дитячих закладах із забиранням дітей з місця їх постійного проживання/навчання/секцій/тощо та з поверненням/доставленням дітей до місця їх постійного проживання або до навчального закладу, в залежності від графіку навчання та стану здоров я дітей;
-спілкування батька ОСОБА_1 з неповнолітнім сином -
ОСОБА_3 та малолітньою донькою - ОСОБА_4 в телефонному режимі без обмежень;        
-половина зимових, осінніх, літніх та весняних канікул;
         -на свята: Новий рік - з 9:00 31 грудня до 09:00 02 січня через рік, 2023-2024 починаючи з батька так як 2022-2023 новий рік діти зустрічали з матір`ю; Різдво Христове, Пасха, Трійця (за Православним Церковним календарем) з 09:00 першого дня до 20:00 другого дня свят, через рік починаючи з батька так як попередній рік всі вищевказані свята діти зустрічали з матір`ю; дні народження  ОСОБА_6 (31 липня) та ОСОБА_5  (11 січня) за бажанням дітей; з батьком - щороку 16 березня, на день народження батька - ОСОБА_1 ; з батьком - щороку 04 лютого, на день народження бабусі дітей (зі сторони батька) - ОСОБА_7 ; з батьком - щороку 19 вересня, на день народження тітки дітей (сестра зі сторони батька) - ОСОБА_8 ;
- у будь - який інший час за бажанням дітей з врахуванням стану їхнього здоров я та навчального процесу;
- у випадку, якщо діти за станом здоров`я чи за інших поважних причин не зможуть зустрітись з батьком у визначеному порядку поза межами місця свого проживання, то мати дітей - ОСОБА_2 зобов`язана надати можливість батькові - ОСОБА_1 на спілкування з дітьми: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за місцем проживання дітей в окремому приміщенні без присутності матері та інших сторонніх осіб.
2.Зобов`язати відповідачку ОСОБА_2 , не чинити ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні з дітьми: неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньою донькою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
3.Судові витрати по справі покласти на відповідачку.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.
Встановлено такі способи участі ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :
після встановлення психологічного контакту з нею, що буде підтверджено відповідним висновком, другий і четвертий тиждень з 17.00 четверга до 08.00 понеділка за місцем проживання батька;
половину весняних, осінніх, зимових і літніх канікул в Україні або за її межами за погодженням із матір`ю;
Новий рік, Різдво Христове, Великдень, Трійця (за православним церковним календарем) з 09.00 першого дня свята до 20.00 другого почергово з матір`ю, починаючи з батька у 2023 році, за місцем його проживання;
День народження батька 16 березня, бабусі – 04 лютого, тітки – 19 вересня за погодженням з матір`ю, у день народження ОСОБА_5 – 11 січня – за її бажанням.
Батько забирає дівчинку з місця проживання матері і повертає її матері.
Зустрічі проводяться з урахуванням психологічного та психічного стану здоров`я дитини, зайнятості у позашкільний час, без порушень навчального процесу, за її бажанням.
В решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
Частково задовольняючи позов суд взяв до уваги графік, визначений Органом опіки і піклування виконавчого комітету ХМР у Висновку № 2183/01-31 від 24.08.2023 року, який, на думку суду, є таким, що забезпечує оптимальний баланс між інтересами батька, матері та дитини. 
Суд врахував бажання та можливості самої дитини, та зазначив, що способи участі батька у вихованні доньки ОСОБА_5 є виправданими та такими, що відповідають якнайкращим інтересам дитини для забезпечення їй належного та гармонійного психоемоційного та соціального розвитку відповідно до її віку із прийняттям її батьком безпосередньої участі у її повсякденному житті, а також забезпечать ОСОБА_1 реалізацію його прав як батька ОСОБА_4 на рівні із матір`ю дитини ОСОБА_2 .
Відмовляючи у задоволенні позову щодо визначення участі батька у вихованні сина, суд виходив з того, що на час розгляду справи у судді, а саме 31.07.2023 року, ОСОБА_9 досягнув повноліття, а тому предмет спору у цій частині справи відсутній.
Відмовляючи у задоволенні позову в частині зобов`язання відповідачки ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дітьми, суд виходив з того, що належними та допустимим доказами позивачем суду не доведено, що така перешкода мала місце, а сама відповідачка здійснення будь-яких перешкод заперечує.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2023 року в частині відмови у задоволенні позову скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким позов щодо порядку його участі у вихованні малолітньої ОСОБА_4 задовольнити в повному обсязі; в частині позову щодо повнолітнього ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору, стягнути з відповідачки судові витрати.
В обґрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції встановив способи участі батька у вихованні доньки після підтвердження відповідним висновком встановлення психологічного контакту між батьком та донькою. Таким чином суд порушив принцип правової визначеності, фактично позбавив батька можливості виконати вказане рішення в примусовому порядку, ставлячи можливість виконання такого рішення в залежність від невідомої третьої особи, яка має надати відповідний висновок, та в залежність від відповідачки, з якою у позивача неприязні стосунки та яка чинить перешкоди у спілкуванні батька з дітьми. Так як налагодження/встановлення психологічного контакту з донькою неможливе без зустрічей з нею, а зустрічі з донькою поставлені під умову/в залежність від отримання висновку про встановлення психологічного контакту з нею та бажання відповідачки надавати можливість побачитись з донькою, в тому числі, для можливості отримання такого висновку, оскаржуване рішення є незаконним.
Суд залишив поза увагою те, що доказами, наявними в матеріалах справи, підтверджено, що відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з дітьми, водночас прийнявши рішення про відмову в задоволенні позову в частині зобов`язання відповідачки не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дітьми.
Як зазначає апелянт, суд у рішенні дійшов помилкового висновку про необхідність задоволення позову в частині участі батька у вихованні доньки ОСОБА_5 за її бажанням, пославшись на її пояснення у судовому засіданні та висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету ХМР №2183/01-31 від 24.08.2023, який враховує власне бажання ОСОБА_5 та позицію її матері. Однак, суд першої інстанції не встановив об`єктивних умов, за яких побачення ОСОБА_5 з батьком можуть відбуватися виключно за бажанням дитини, не врахував інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, не врахував висновку психолога від 11.07.2023 №43/01-06 Хмельницького обласного центру соціально-психологічної допомоги Хмельницької ОДА, яким встановлено, що присутність батька ОСОБА_1 в житті дітей та його участь у їх вихованні сприятиме соціальному, когнітивному та емоційному розвитку дітей та їх становленню у майбутньому, а відтак відповідає найкращим інтересам дітей.
Крім того, у судовому засіданні 31.07.2023 суд першої інстанції постановив (протокольно) без виходу до нарадчої кімнати про закриття справи в частині ОСОБА_12 у зв`язку з досягненням останнім повноліття. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, однак всупереч зазначеному за рішенням суду відмовив у задоволені позову у цій частині.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити її без задоволення, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням всіх фактичних обставин.
В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_13 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_14 в судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили її відхилити.
Третя особа Служба у справах дітей Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надійшла заява від представника третьої особи про слухання справи без його участі.
Заслухавши доповідача, учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2022 року по справі № 686/1098/22 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (т. 1 а. с. 24).
Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (згідно свідоцтва про зміну імені від 19.04.2023 року серії НОМЕР_1 прізвище змінено на « ОСОБА_15 ») та малолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами (повторними) про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 від 25.08.2022 року (т. 1 а. с. 12, 13).
Після розірвання шлюбу майно, набуте сторонами за час шлюбу, що стверджується позивачем та не заперечується відповідачкою, було відчужено останніми на користь дітей, в тому числі житловий будинок АДРЕСА_1 , земельна ділянка за тією ж адресою площею 0,1000 га та квартира АДРЕСА_2 . Вказане підтверджується також Витягами № 323870510, № 323869494, № 323874948 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 23.02.2023 року (т. 1 а. с. 15, 16-17, 18-19).
Відповідачка із дітьми після розірвання шлюбу залишилась проживати у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , що не оспорюється відповідачкою та підтверджується довідкою Відділу реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації ХМР від 14.03.2023 року. За вказаною адресою відповідач після розірвання шлюбу продовжує сплачувати комунальні платежі, що підтверджується численними банківськими квитанціями про оплату комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 за період із 02.09.2021 року по 18.01.2023 року.
При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що після розірвання шлюбу сторонами не досягнуто домовленості про порядок участі батька у вихованні дітей.
Вказане підтверджується заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 від 17.11.2022 року із вимогою припинити чинити перешкоди у спілкуванні позивача із дітьми та визначити графік такого спілкування. Дана вимога залишена відповідачкою без відповіді (т. 1 а. с. 38).
При цьому, рішенням виконавчого комітету ХМР № 44 від 26.01.2023 року, виданого на звернення ОСОБА_1 , було визначено порядок його участі у вихованні доньки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_3 із встановленням чіткого графіку такої участі (т. 1 а. с. 40).
01.02.2022 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 із повторною вимогою припинити чинити перешкоди у спілкуванні позивача із дітьми та визначити графік такого спілкування. Дана вимога також залишена відповідачкою без відповіді (т. 1 а. с. 41).
Із заяви позивача від 10.02.2023 року, адресованої т.в.о. начальника ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 перешкоджає батьку ОСОБА_1 у доступі до дітей. У відповіді № 2329/121/119/04-2023 від 06.03.2023 року ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області на вказану заяву повідомлено із ОСОБА_2 проведено профілактичну бесіду з приводу даного факту (т. 1 а. с. 155).
24.08.2023 року Органом опіки і піклування виконавчого комітету ХМР надано висновок № 2183/01-31 про визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із зазначенням місця та часу їх спілкування (т. 2 а. с. 54-55). При цьому, у вказаному висновку зазначено, що оскільки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час розгляду судової справи досяг повноліття, то питання щодо його зустрічей з батьком не розглядається. Щодо ОСОБА_4 , у вказаному висновку Органом опіки і піклування виконавчого комітету ХМР зазначено, що встановлення порядку участі батька у її вихованні не суперечить її інтересам та визначено конкретні способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої ОСОБА_4 , а саме після встановлення психологічного контакту з нею, що буде підтверджено відповідним висновком, другий і четвертий тиждень з 17.00 четверга до 08.00 понеділка за місцем проживання батька; половину весняних, осінніх, зимових і літніх канікул в Україні або за її межами за погодженням із матір`ю; Новий рік, Різдво Христове, Великдень, Трійця (за православним церковним календарем) з 09.00 першого дня свята до 20.00 другого почергово з матір`ю, починаючи з батька у 2023 році, за місцем його проживання; день народження батька 16 березня, бабусі – 04 лютого, тітки – 19 вересня за погодженням з матір`ю, у день народження ОСОБА_5 – 11 січня – за її бажанням.
Батько забирає дівчинку з місця проживання матері і повертає її матері.
Зустрічі проводяться з урахуванням стану здоров`я дитини, зайнятості у позашкільний час, без порушень навчального процесу.
Позивач ОСОБА_1 після розлучення з ОСОБА_2 продовжував забезпечувати своїх дітей. Вказане підтверджується численними банківськими квитанціями про перерахунок власних грошових коштів ОСОБА_1 на особисті банківські рахунки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за період із 30.08.2023 року по 05.02.2022 року.
Окрім того, ОСОБА_1 ніс додаткові витрати на навчання дітей, в тому числі оплата вивчення англійської мови ОСОБА_3 , що підтверджується платіжними дорученнями на оплату ТОВ «Стаді Екедемі Онлайн» від 06.05.2020 року та вивчення англійської мови ОСОБА_4 , що підтверджується банківськими квитанціями про переказ коштів за вказаним призначенням у період з 01.12.2021 року по 17.10.2022 року, а також здійснював оплату за школу доньки та її навчання у художній школі, що підтверджується банківськими квитанціями про переказ коштів за вказаним призначенням у період з 26.11.2021 року по 05.02.2023 року.
Водночас, ОСОБА_1 цікавиться успіхами своїх дітей у навчальних закладах, що підтверджується довідкою № 01-44/2 СЗОШ І-ІІІ ступенів № 27 ім. Д. Іваха м. Хмельницького від 17.02.2023 року та довідкою ХНУ № 013/162 від 20.02.2023 року (т. 1 а. с. 156).
Висновком психолога від 11.07.2023 року № 43/01-06 Хмельницького обласного центру соціально-психологічної допомоги Хмельницької ОДА встановлено, що присутність батька ОСОБА_1 в житті дітей та його участь у їх вихованні сприятиме соціальному, когнітивному та емоційному розвитку дітей та їх становлення у майбутньому, а тому встановлення порядку батька участі у вихованні дітей не суперечить їх інтересам (т. 2 а. с. 33-35).
Позивач ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем проживання, до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, є фізичною особою-підприємцем та має змогу забезпечувати своїх дітей. Окрім того, із досліджених у судовому засіданні фото та відеоматеріалів судом вбачається, що батько ОСОБА_1 з теплом ставиться до своїх дітей, якісно проводить з ними спільний час, радіє їхнім успіхам та бажає приймати безпосередню участь у їхньому житті. Вказане підтверджується: довідкою № 423 від 09.02.2023 року КНП «Хмельницький обласний центр психічного здоров`я», Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» станом, наданого станом на 12.12.2022 року, Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.112022 року, характеристикою, наданою ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області та відповідними фото/відеоматеріалами.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
У справі, яка переглядається, предметом спору є усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні батька з дітьми, а тому апеляційний суд керується положеннями Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України (далі - СК України), Законом України «Про охорону дитинства», а також іншими правовими актами.
Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.
Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Згідно зі статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.
Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. І таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.
Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками.
Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України).
У рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).
У параграфі 54 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.
Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини.
Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.
У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.
Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 196/1202/19 (провадження № 61-5501св22), від 26 червня 2023 року у справі № 753/5374/22 (провадження № 61-2097св23).
У більшості випадків потреба втручання держави шляхом вирішення судами спорів між батьками щодо їх участі у вихованні дітей обумовлена поведінкою самих батьків та їх небажанням винайти порозуміння між собою в позасудовому порядку в найкращих інтересах своїх дітей.
Вирішуючи питання про встановлення способу участі у виховання для одного з батьків, який постійно не проживає з дітьми, суди повинні враховувати усю сукупність обставин конкретної справи.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач, будучі батьком доньки ОСОБА_5 , прагне спілкування із нею, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов`язком.
Встановивши, що сторони в добровільному порядку не змогли досягти згоди щодо участі позивача у вихованні доньки, зі сторони відповідача чиняться перешкоди позивачу у зустрічах з дитиною, що підтверджується його зверненням до органу опіки та піклування, до правоохоронних органів, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що позивачу не чиняться перешкоди у спілкуванні з донькою, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.
З огляду на зазначене ОСОБА_2 слід зобов`язати не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Крім того, колегія суддів не погоджується із визначеним судом графіком побачень позивача із донькою ОСОБА_5 , з наступних підстав.
Визначаючи способи участі батька у спілкуванні з донькою ОСОБА_5 2012 року, суд першої інстанції поставив під умову часткове задоволення заявлених вимог від настання певних обставин, що не відповідає приписам частини 6 статті 265 ЦПК України (умовне рішення).
Колегія суддів вважає, що при вирішенні спору щодо визначення порядку участі батька у спілкуванні та вихованні доньки, необхідно врахувати вік ОСОБА_5 (12 років), ставлення батьків до дитини, кожен з яких бажає спілкування з донькою і участі в їх вихованні, наявність спору з цього приводу між колишнім подружжям, який впливає на інтереси ОСОБА_5 , у тому числі її думку та бажання спілкуватися з батьком. До розірвання шлюбу між батьками, ОСОБА_5 в рівній мірі мала тісне спілкування як батьком, так і мамою. За висновком психолога від 11.07.2023 року № 43/01-06 Хмельницького обласного центру соціально-психологічної допомоги Хмельницької ОДА присутність батька ОСОБА_1 в житті дітей та його участь у їх вихованні сприятиме соціальному, когнітивному та емоційному розвитку дітей та їх становлення у майбутньому, а тому встановлення порядку батька участі у вихованні дітей не суперечить їх інтересам.
При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що мати (відповідач), усвідомлюючи інтереси доньки та виконуючи рішення суду щодо усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з донькою, має можливість морально підготувати доньку до спілкування та зустрічей з батьком, сприяти встановленню втраченого після розірвання шлюбу психоемоційного зв`язку батька з донькою.
З урахуванням наведеного, виходячи з принципу рівності батьків у реалізації їх права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, бажання батька проводити більше часу разом із донькою, з урахуванням інтересів дитини, для якої спілкування з батьком є необхідним для гармонійного розвитку, колегія суддів дійшла висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині визначення порядку участі батька у вихованні доньки. 
Отже, з урахуванням, у першу чергу інтересів дитини, колегія суддів вважає за необхідне визначити наступний порядок участі ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою ОСОБА_4 та її вихованні:
Протягом одного місяця з часу набрання законної сили рішенням суду, другу та четверту суботу з 12.00 до 17.00 побачення батька з донькою ОСОБА_5 проводити за участю фахівця Хмельницького міського центру соціальних служб у визначеному цим фахівцем місці.
В подальшому, після спливу одного місяця:
-другий і четвертий тиждень з 17.00 четверга до 08.00 понеділка за місцем проживання батька або поза ним, в громадських місцях, розважальних дитячих закладах із забиранням дитини з місця її постійного проживання, навчання, секції та з поверненням дитини до місця її постійного проживання або до навчального закладу, в залежності від графіка навчання та стану здоров`я доньки;
-половину весняних, осінніх, зимових і літніх канікул;
-Новий рік, Різдво Христове, Великдень, Трійця (за православним церковним календарем) з 09.00 першого дня свята до 20.00 другого дня, через рік починаючи з батька, за місцем його проживання, а також день народження батька 16 березня, бабусі – 04 лютого, тітки – 19 вересня, день народження ОСОБА_5 – 11 січня – протягом дня.
Батько забирає дівчинку з місця проживання матері і повертає її матері.
Зустрічі проводяться з урахуванням стану здоров`я дитини, зайнятості у позашкільний час, без порушень навчального процесу.
Спілкування батька з малолітньою донькою ОСОБА_5 в телефонному режимі без обмежень.
З урахуванням вікових змін дітей, їх розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні доньки, що буде відповідати інтересам дитини.
Щодо способу позивача у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У контексті завдань цивільного судочинства (статті 2, 4 ЦПК України) звернення до суду є способом захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод або законних інтересів позивача.
Отже, особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду.
Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.
Пунктом 2 частини 1 статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Оскільки 31.07.2005 року ОСОБА_9 став повнолітнім, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України (відсутній предмет спору до моменту ухвалення рішення). 
Тому в цій частині рішення підлягає скасуванню з ухваленням рішення про закриття провадження.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
У випадках, установлених пунктом 5 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається повністю.
Отже, як вбачається з вказаних норм права у випадку закриття провадження судовий збір може бути повернутий заявнику лише за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.
Зважаючи на зазначене, о скільки позовну заяву та апеляційну скаргу позивача задоволено частково, судовий сплачений позивачем за подання позову та апеляційної скарги підлягає відшкодуванню з ОСОБА_2 на його користь в розмірі 1878,80 грн.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд –
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні позову в частині визначення порядку участі у вихованні сина ОСОБА_12 , 2005 року народження, скасувати, провадження у справі у цій частині закрити.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні позову в частині усунення перешкод у спілкуванні з донькою ОСОБА_5 скасувати, в частині визначення порядку участі батька у вихованні доньки та судового збору змінити.
Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визначити наступний порядок участі ОСОБА_1 у спілкуванні з донькою ОСОБА_4 та її вихованні:
Протягом одного місяця з часу набрання законної сили рішенням суду, другу та четверту суботу з 12.00 до 17.00 побачення батька з донькою ОСОБА_5 проводити за участю фахівця Хмельницького міського центру соціальних служб у визначеному цим фахівцем місці.
В подальшому, після спливу одного місяця:
-другий і четвертий тиждень з 17.00 четверга до 08.00 понеділка за місцем проживання батька або поза ним, в громадських місцях, розважальних дитячих закладах із забиранням дитини з місця її постійного проживання, навчання, секції та з поверненням дитини до місця її постійного проживання або до навчального закладу, в залежності від графіка навчання та стану здоров`я доньки;
-половину весняних, осінніх, зимових і літніх канікул;
-Новий рік, Різдво Христове, Великдень, Трійця (за православним церковним календарем) з 09.00 першого дня свята до 20.00 другого дня, через рік починаючи з батька, за місцем його проживання, а також день народження батька 16 березня, бабусі – 04 лютого, тітки – 19 вересня, день народження ОСОБА_5 – 11 січня – протягом дня.
Батько забирає дівчинку з місця проживання матері і повертає її матері.
Зустрічі проводяться з урахуванням стану здоров`я дитини, зайнятості у позашкільний час, без порушень навчального процесу.
Спілкування батька з малолітньою донькою ОСОБА_5 в телефонному режимі без обмежень.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) судовий збір в розмірі 1878,80 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 05 лютого 2024 року.

Судді                                                                   Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк