ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

09 лютого 2024 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 748/3911/23
Головуючий у першій інстанції – Олещенко В. І.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/254/24

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Шитченко Н.В., 
суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

                                   У С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання після досягнення повнолітня, у розмірі 1/4 всіх доходів боржника щомісячно, починаючи із дати подання позову і до 30 червня 2026 року.
Заявлені вимоги мотивовано тим, що спільна з відповідачем донька ОСОБА_3 продовжує навчання на денній формі у Навчально-науковому інституті архітектури, дизайну та геодезії Національного університету «Чернігівська політехніка» за рахунок коштів фізичних осіб за спеціальністю «191-Архітектура та містобудування». Відповідач є військовослужбовцем, регулярно отримує грошове забезпечення, має на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та земельні ділянки, тобто має можливість надавати грошову допомогу, але утримання доньки не здійснює.
Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25 вересня 2023 року та до закінчення навчання (30 червня 2026 року), але не більш ніж до досягнення дитиною 23 років. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи і недоведеність обставин, які визнано судом встановленими, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції порушено право позивачки висловлювати власні вимоги, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, зокрема, не враховано у рішенні подану нею 07 листопада 2023 року відповідь на відзив та зазначено у рішенні, що таку відповідь нею не подано. У відповіді на відзив ОСОБА_1 заявляла клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін з огляду на істотні розбіжності у визначенні необхідного розміру аліментів, яке розглянуто судом не було.
Указує, що судом не досліджено додані позивачкою до відповіді на відзив докази: довідку про доходи та відомості про те, що будинок, в якому вона проживає разом з дітьми, належить її батькові, тобто не надано оцінки  матеріальному становищу заявниці.
ОСОБА_1 зазначає, що утримання аліментів проводиться з усіх видів грошового забезпечення, яке виплачується на період воєнного стану, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, проте надана відповідачем копія довідки про доходи від 23 жовтня 2023 року № 274 не містить відомостей щодо видів грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з січня по вересень 2023 року. 
Вважає, що судом безпідставно враховано стан здоров`я відповідача при визначенні розміру аліментів, оскільки ні відзив на позовну заяву, ні наявні у справі докази такої інформації не містять. Необґрунтованим є посилання на наявність у ОСОБА_2 батьків, які є пенсіонерами, оскільки  поза увагою залишилась відсутність доказів розміру їх пенсійного забезпечення, рівня об`єктивних щомісячних матеріальних потреб, а також доказів фактичної участі ОСОБА_2 у їх забезпеченні.
У наданому відзиві представник ОСОБА_2 – адвокат Кручек О.О., не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Доводи відзиву зводяться до того, що судом першої інстанції в ході розгляду справи вірно не враховано зміст відповіді на відзив та клопотання про проведення розгляду справи з викликом сторін. Зазначає, що обов`язок матеріального забезпечення дітей у батьків є рівним. Визначений судом  розмір аліментів у 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача становить понад 12 000 грн, що значно перевищує мінімальний розмір аліментів на одну дитину та на повнолітню особу, який у 2023 році для працездатних осіб становить 2 684 грн.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.
Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Частково задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції врахував стан здоров`я і матеріальне становище дитини і відповідача, можливість надання утримання другим з батьків, обставини цієї справи, і дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини всіх вдів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25 вересня 2023 року та до закінчення навчання (30 червня 2026 року), але не більше, ніж до досягнення 23 років.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, ураховуючи наступне.
У справі встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею зареєстрована донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить довідка Управління адміністративних послуг ЧМР від 05 вересня 2023 року № 6483 (а.с. 13).
Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 травня 2018 року розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 28 липня 2001 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 976. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 5-6)
06 вересня 2022 року між Національним університетом "Чернігівська політехніка" (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник) для ОСОБА_3 (одержувач) укладено договір про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, за яким виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги:  освітня послуга – ЗВО, форма навчання – денна, місце та строк надання освітньої послуги, кількість навчальних семестрів – м. Чернігів, 3 роки 10 місяців, 8 семестрів, ступінь вищої освіти – бакалавр, назва спеціальності - 191 -Архітектура та містобудування (а.с. 7).
Довідкою Навчально-наукового інституту архітектури, дизайну та геодезії Національного університету "Чернігівська політехніка" від 06 вересня 2023 № 2244 підтверджено, що ОСОБА_3 навчається на II курсі на денній формі навчання за рахунок коштів фізичних осіб. Початок навчання 01 жовтня 2022 року, закінчення – 30 червня 2026 року (а.с.15).
ОСОБА_1 працює на посаді лаборанта (вет. медицина) 1 категорії в Чернігівській регіональній державній лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів. Загальна сума нарахованої заробітної плати за період з травня 2023 року по жовтень 2023 року становить 77 850,93 грн, що підтверджується довідкою про доходи від 07 листопада 2023 року (а.с. 53).
ОСОБА_2 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення Державної прикордонної служби серії НОМЕР_1 від 10 серпня 2017 року.
Як свідчить довідка про доходи від 23 квітня 2023 року № 1664, ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . За період з 01 січня 2022 року по 31 березня 2023 року йому нараховано грошове забезпечення у сумі 326 234,42 грн, з яких утримано: 4 853,65 грн податків і зборів, 92 301,34 грн аліментів, що підтверджено довідкою про доходи від 23 квітня 2023 року № 1664 (а.с. 40).
За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 21 вересня 2023 року № 347552391, ОСОБА_2 належить на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а також земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га, кадастровий номер 742558280:01:000:0741 та присадибна земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер № 7425582800:01:000:0742, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16-17).
Актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації від 30 вересня 2023 року встановлено, що у належному ОСОБА_2 будинку АДРЕСА_2 , наявні значні пошкодження конструкцій будинку, але без порушення вимог щодо механічного опору та стійкості. Рекомендовано виконання робіт з відновлення шляхом поточного ремонту (а.с. 38-39).
Звернувшись з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, позивачка зазначала, що донька сторін навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, можливості працевлаштування не має, перебуває на її повному утриманні, а відповідач, будучи батьком, матеріальної допомоги не надає, хоча перебуває на військовій службі, має у власності житловий будинок та земельні ділянки.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України.
За правилами ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Статтею 182 СК України встановлені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.
При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_2 , яка на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання на 2 курсі навчально-наукового інституту архітектури, дизайну та геодезії Національного університету «Чернігівська політехніка» на денній формі навчання за рахунок коштів фізичних осіб.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, дійшов правильного висновку про те, що у зв`язку з навчанням в університеті на денній формі навчання за рахунок коштів фізичних осіб ОСОБА_3 не має можливості працевлаштуватися та отримувати власний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. 
При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд першої інстанції, вірно врахувавши рівність обов`язку батьків щодо утримання доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, стан здоров`я і матеріальне становище дитини і відповідача, і дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25 вересня 2023 року та до закінчення навчання (30 червня 2026 року), але не більше, ніж до досягнення дитиною 23 років, що відповідатиме потребам ОСОБА_3 у допомозі з боку батька та можливостями останнього надавати таку допомогу.
Посилання заявниці на порушення судом першої інстанції норм процесуального права через неврахування наданої ОСОБА_1 відповіді на відзив з відповідними клопотаннями є необґрунтованими, оскільки, як вбачається з матеріалів даної цивільної справи, відповідь на відзив позивачки надійшла хоча і в день ухвалення судового рішення, але після його складання. Справа є малозначною, а отже відповідно до положень ЦПК України її розгляд призначено без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Подання клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не свідчить автоматично про його задоволення. Додані заявницею до відзиву докази оцінюються апеляційним судом в межах розгляду цієї апеляційної скарги. 
Твердження ОСОБА_1 про те, що розмір аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, має становити 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, належними доказами не підтверджено, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що забезпечення витрат на навчання дитини необхідно саме у заявленому ОСОБА_1 розмірі. Апеляційний суд погоджується з доводами ОСОБА_2 про те, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, який в гривневому еквіваленті становитиме близька 12 000 грн, повністю забезпечить потреби доньки сторін з огляду на те, що обов`язок її утримання після досягнення повноліття з боку батька не являється безумовним і залежить від інших чинників.
Доводи заявниці про те, що довідкою з місця її роботи засвідчено  обмежену можливість утримання доньки, яка продовжує навчання, через невеликий розмір отримуваної заробітної плати та перебування на її утриманні неповнолітнього сина, необхідності несення видатків у солідарному порядку з утримання житла по АДРЕСА_1 , не являються тими обставинами, які б покладали тягар утримання  повнолітньої дитини виключно на відповідача. Позивачка фактично намагається перекласти обов`язок повного  фінансового забезпечення дитини на батька, посилаючись на матеріальну неспроможність. Апеляційний суд ще раз констатує, що позивачкою не надано належних доказів того, що визначений судом розмір аліментів не забезпечить рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Як свідчать матеріали справи, відповідач ОСОБА_2 також має зобов`язання по сплаті аліментів на утримання спільного з позивачкою сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Довідка про доходи ОСОБА_2 підтверджує сплату ним аліментів, зокрема, за вересень 2023 року сплачено 25145,66 грн, що становить 1/4 частину від його доходу (заробітку).
Апеляційний суд ураховує також те, що внаслідок збройної агресії РФ у належному ОСОБА_2 будинку АДРЕСА_2 , наявні значні пошкодження конструкцій будинку, що потребують ремонту, і відхиляє твердження позивачки про те, що відповідачем не надано доказів його проведення, оскільки відповідно до положень цивільного законодавства власність зобов`язує і саме на власника покладено обов`язок утримання належного йому майна.
Лише факт отримання ОСОБА_2 доходу не є підставою для стягнення з нього аліментів у заявленому позивачкою розмірі, оскільки саме на ОСОБА_1 покладено обов`язок доведення розміру суми коштів необхідної на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Отже, розмір аліментів на навчання повинен буди достатнім та необхідним, проте суд зауважує, що такий розвиток має забезпечуватись не лише за рахунок аліментних платежів, а і за рахунок доходів позивачки.
Колегія суддів виходить з того, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки, що проводжує навчання, перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб. Зокрема, відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на працездатних осіб 2 684 грн. Грошове забезпечення відповідача за вересень 2023 року склало 102 102,12 грн, а отже, 1/8 частина його доходу (заробітку) становить 12 762,76 грн.
Судом відхиляються посилання заявниці на необґрунтоване врахування судом стану здоров`я відповідача при визначенні розміру аліментів з огляду на відсутність в матеріалах справи таких даних, оскільки сама по собі відсутність доказів на підтвердження інвалідності, вад, хронічних хвороб свідчить про працездатність особи, і як наслідок, її можливість надавати матеріальну допомогу.  
Ураховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з тим, що визначений до стягнення з відповідача розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідає вимогам розумності і справедливості, є необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим, співмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. 
Вирішуючи заявлене у відзиві на апеляційну скаргу клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Кручек О.О. про стягнення судових витрат, понесених відповідачем в суді апеляційної інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Згідно із ч. 1 ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до п. 9 ч. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6ст. 137 ЦПК України).
У суді апеляційної інстанції представництво інтересів ОСОБА_2 здійснював адвокат Кручек О.О. на підставі договору про надання правничої допомоги № 18/12/2023-ц від 18 грудня 2023 року (а.с. 88), ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії СВ № 1070071 від 22 грудня 2023 року (а.с. 96).
За змістом п. 1.1 договору про надання правничої допомоги, укладеного 18 грудня 2023 року між ОСОБА_2 та адвокатом Кручек О.О., предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правничої допомоги клієнту у зв`язку з правовими консультаціями, підготовкою, складанням, підписанням та поданням відзиву на апеляційну скаргу  до апеляційного суду загальної юрисдикції в цивільній справі № 748/3911/23 про стягнення аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання, відповідно до ЦПК України.
Пунктами 4.1, 4.2 указаного договору передбачено, що на виконання зобов`язань, передбачених даним договором, клієнт або його представник сплачує адвокату готівкою чи на поточний рахунок гонорар на надання правничої допомоги у зв`язку з консультаціями, підготовкою відзиву на апеляційну скаргу, поданням його до апеляційного суду відповідно до п. 1.1 даного договору. Гонорар за даним договором становить 3 000 грн та сплачується протягом 3-х робочих днів з моменту підписання даного договору.
Актом про надання правничої допомоги за договором № 18/12/2023-ц від 18 грудня 2023 року, складеним 25 грудня 2023 року між ОСОБА_2 та адвокатом Кручек О.О. (а.с. 92), надано такі види правової допомоги: 1. консультація з вивчення документів: 18 грудня 2023 року – 500 грн; 2. підготовка, складання та подання відзиву на апеляційну скаргу: 22 грудня 2023 року – 2 000 грн і 25 грудня 2023 року – 500 грн.
Сплата Воєдилом В.М. 3 000 грн витрат на правничу допомогу підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 803 від 18 грудня 2023 року (а.с. 87 зворот).
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 клопотання про необґрунтованість заявленого розміру витрат на правничу допомогу та його зменшення не заявляла.
У поданих представником ОСОБА_1 – адвокатом Шевченко О.А. письмових поясненнях, які зводяться до незгоди з відзивом на апеляційну скаргу, відсутні заперечення щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу. 
Ураховуючи наведене та беручи до уваги наявність документально підтверджених доказів витрат ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, відсутність клопотання позивачки про зменшення витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає можливим задовольнити заявлене клопотання про відшкодування понесених відповідачем в апеляційній інстанції витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з ОСОБА_1 на його користь 3 000 грн.
Керуючись ст. 141, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, 

                                   П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 листопада 2023 року – без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 )  3 000 (три тисячі) грн понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча:                                                                   Н.В. Шитченко

Судді:                                                                            Н.В. Висоцька

                                                                                      О.Є. Мамонова