ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
07 березня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/7977/23	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро
апеляційну скаргу Запорізької обласної прокуратури 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року 
у справі №280/7977/23 
за позовом   ОСОБА_1  
до  Запорізької обласної прокуратури     
про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду,- 
ВСТАНОВИВ:
27 вересня 2023 р.    ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до   Запорізької обласної прокуратури   в якому просив  стягнути із Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.09.2022 у справі № 280/3720/20 про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора, починаючи з 13.09.2022 по 28.02.2023 у розмірі 116383,41 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані затримкою   виконання рішення суду, що підлягало негайному виконанню в частині поновлення позивача на посаді та виплати середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць.
Рішенням  Запорізького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 р. у справі № 280/7977/23 адміністративний позов ОСОБА_1  до  Запорізької обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду - задоволено. 
Судом встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/3720/20, крім іншого, зобов`язано Запорізьку обласну прокуратуру поновити ОСОБА_1 в Запорізькій обласній прокуратурі на посаді рівнозначній посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Запорізьку область, прокуратури Запорізької області з 01.05.2020. 
В частині поновлення позивача в Запорізькій обласній прокуратурі рішення суду допущено до негайного виконання. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 рішення суду у справі №280/3720/20 скасовано.      Дослідивши обставини по справі суд дійшов висновку, що належним виконанням судового рішення в справах про незаконне звільнення, є прийняття роботодавцем наказу про поновлення особи на посаді, і невиконання даного обов`язку або його несвоєчасне виконання свідчить про наявність підстав для притягнення роботодавця до відповідальності, шляхом стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду. З посиланням на ст. 129-1 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення, суд першої інстанції зазначив, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Не погодившись з  рішення суду,  Запорізькою обласною прокуратурою подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати  рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року у справі №280/7977/23, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд  не врахував, що скасування рішенням суду апеляційної інстанції судового рішення про поновлення позивача на посаді  нівелює право останнього на стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення. Зазначену правову позицію  підтвердила представниця  прокуратури у судовому засіданні апеляційної інстанції.  
         Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів  за результатами  апеляційного розгляду, не вбачає підстав  для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.09.2022 у справі №280/3720/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано Наказ прокурора Запорізької області №735к від 29.04.2020 щодо звільнення позивача  з посади прокурора другого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Запорізьку область, прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України Про прокуратуру.
Зобов`язано Запорізьку обласну прокуратуру поновити Копчака  в Запорізькій обласній прокуратурі на посаді рівнозначній посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Запорізьку область, прокуратури Запорізької області з 01.05.2020.
В частині поновлення позивача в Запорізькій обласній прокуратурі на посаді рівнозначній посаді прокурора другого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Запорізьку область, прокуратури Запорізької області та виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в сумі 20391 грн. 97 коп. рішення підлягає негайному виконанню.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.03.2023 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року у справі №280/3720/20 скасовано. У задоволенні позову   відмовлено.
Вважаючи, що   право    на отримання середнього заробітку за час затримки виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.09.2022 у справі №280/3720/20 про поновлення на посаді за період з 13.09.2022 по 28.02.2023,  порушено, позивач звернувся до суду з   позовом. 
Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції , судова колегія  погоджується з висновками суду та зазначає,  що негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості та підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно із часу його проголошення у судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист прав та інтересів громадян і держави. 
Матеріали справи  не містять доказів виконання  відповідачем   рішення суду , розпочинаючи з  дати його винесення – 12.09.2022 р. Відповідно, відповідач  обов`язок  щодо негайного виконання  рішення про  поновлення позивача на посаді, проігнорував. Суд першої інстанції вірно зазначив, що  судове рішення про поновлення на посаді підлягає негайному виконанню та жодним чином не може ставитися в залежність від будь-яких обставин, за виключенням непереборних. Чинне законодавство не містить застережень щодо неможливості поновлення на посаді незаконно звільненого працівника на підставі судового рішення у разі, якщо він перебуває на іншій службі або провадить адвокатську діяльність.
Окремо зазначено судом,   що право на стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі виникає лише за наявності вини роботодавця у не виданні відповідного наказу про поновлення працівника на роботі, та   що середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникає у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці і Закон пов`язує таку виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.
З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги не  можуть вплинути на законність та обґрунтованість рішення суду, оскільки  питання  скасування рішення суду про поновлення позивача на посаді, що на думку заявника апеляційної скарги нівелює  право  позивача  на стягнення  середнього заробітку, наявність чи відсутність вини відповідача щодо затримки  виконання рішення суду,  були предметом розгляду  судом першої інстанції,  їм надана правова оцінка, а доводи апеляційної скарги лише   зводяться до незгоди з рішенням суду з  вже розглянутих підстав . 
Положеннями ст. 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що поновлення позивача на роботі повинно бути виконано негайно, тобто вже наступного робочого дня, після винесення  судового рішення. Затримка роботодавцем виконання судового рішення про поновлення на роботі прирівнюється до вимушеного прогулу працівника, а тому в такому випадку роботодавець зобов`язаний виплатити середній заробіток за весь час затримки. Такі висновки суду відповідають вимогам ст. 236 КЗпП України.
Колегія суддів зазначає, що положення ст. 236 КЗпП України  є логічним та справедливим продовженням захисту порушених прав незаконно звільненої особи у разі затримки таким органом виконання рішення.
Правовий аналіз положень ст. 236 КЗпП України дає підстави для висновку, що часом, яким закінчується виконання рішення суду про поновлення незаконно звільненого на посаді, є час його фактичного виконання.  У даній справі  позивачем заявлено період часу з   моменту  прийняття  рішення суду першої інстанції  та скасування цього рішення судом апеляційної інстанції.  Однак,  як зазначив Верховний Суд в постанові від 24.10.2023 у справі №420/10861/21, стаття 236 КЗпП не містить у собі застереження про те, що скасування рішення про поновлення на роботі звільняє роботодавця від обов`язку оплатити працівнику вимушений прогул при затримці його виконання.
Колегія суддів також враховує, що наявність вини відповідача у затримці виконання судового рішення не є обов`язковою підставою для задоволення заявлених вимог, в даній справі наявність цієї вини випливає із норм Конституції України, згідно яких судові рішення, які набрали законної сили, повинні виконуватись державними органами добровільно.
З огляду на вищевикладене, згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення  суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  Запорізької обласної прокуратури  - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року у справі №280/7977/23  - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко