ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/720/24 Справа № 181/1451/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Літвінова Л. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко  О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 березня 2024 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  на постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2023 року, щодо:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, механіка-водія 3 танкового взводу 2 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И В:

       Цією постановою судді ОСОБА_1, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень. 
       Згідно оскаржуваної постанови судді, 17 серпня 2023 року о 13:30 годині та 24 серпня 2023 року о 10:00 годині військовослужбовець ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду (воєнного стану). 
       В апеляції:
       - ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді від 13 червня 2022 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
       В обґрунтування клопотання про поновлення строку вказує, що він не був повідомлений та не приймав участі в судовому засіданні, а копію оскаржуваної постанови він отримав лише 25 січня 2024 року, а тому строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.
       В обґрунтування апеляційної скарги по її суті вказує, що він не визнавав себе винним, ніколи не затримувався робітниками ВСП, а також не проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння.
       Також вказує, що в серпні 2023 року його підрозділ дислокувався в АДРЕСА_3, та в АДРЕСА_2 він ніколи не був. 

       Крім цього вказує на відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. 
       Про час, дату та місце судового засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повідомлений належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.
       Вирішуючи питання дотримання строку оскарження судового рішення, враховуючи, що оскаржувана постанова від 07 вересня 2023 року була винесена без належного повідомлення ОСОБА_1 , про існування даної постанови останній дізнався 25 січня 2024 року, таким чином, з метою не порушення доступу до правосуддя та не порушення права ОСОБА_1 на захист, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та розглянути апеляційну скаргу по суті.
       Доводи в апеляції стосовно відсутності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого його адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, також, вважаю такими, що заслуговують на увагу, виходячи з наступного. 
       Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
       Однак, суд першої інстанції в достатній мірі не з`ясував чи винний ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого та в постанові не навів достатніх мотивів, на яких ґрунтується висновок про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Так, диспозиція ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення, по-перше, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, по-друге, за появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-третє, за виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-четверте, за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
       Відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, настає за умови вчинення цих дій, якщо вони вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.        
       Як слідує з протоколів про адміністративні правопорушення серії НОМЕР_1 № 431 від 17 серпня 2023 року та серії НОМЕР_1 № 444 від 24 серпня 2023 року, ОСОБА_1 інкримінується перебування на території військової частини та виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду, а також відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.
       Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя встановив та наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення саме за виконання обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння.
       Однак, відповідно до Розділу ІІ Інструкції «Про порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення», у разі появи військовослужбовця на території місця проходження військової служби у нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння для підтвердження ознак військового адміністративного правопорушення (стаття 172-20 КУпАП) такого військовослужбовця направляють до закладу охорони здоров`я на підставі письмового направлення військовослужбовця на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (додаток 2) уповноваженої посадової особи.
       У разі відмови військовослужбовця від направлення до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння уповноважена посадова особа робить про це відповідний запис у протоколі та засвідчує факт відмови своїм підписом і підписами двох свідків.
       З викладеного слідує, що єдиним документом, який підтверджує факт перебування у стані сп`яніння і який надається закладом охорони здоров`я за результатами огляду, є саме акт огляду на стан сп`яніння та висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння. 
       Разом з тим, в матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано вказаних акту огляду на стан сп`яніння та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, яким би було встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. 
       Судом першої інстанції при розгляді даної справи вказані суперечності, протиріччя і недоліки усунуті не були.
       За таких обставин, матеріали справи не містять достатніх належних та допустимих доказів, які б в своїй сукупності беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП і на теперішній час вичерпані можливості отримати нові докази.
       При цьому апеляційний суд не має права самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
       Таким чином, з огляду на відсутність достатніх допустимих та належних доказів, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню. 
       Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

       Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови. 
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , - задовольнити.
       Постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2023 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - скасувати.
       Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                  О.М. Кононенко