Справа № 452/4012/23                        Головуючий у 1 інстанції: Пташинський І.А. 
Провадження № 22-ц/811/3738/23                Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Ванівського О.М.
суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,
розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 01 грудня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Пташинського І.А., у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2023 року ТОВ "ФК "ЕЙС" звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №983496163 від 06.11.2021р. в сумі 20032 грн., судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.11.2021р. між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №983496163 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Вказує, що відповідач добровільно за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт ТОВ"Манівео Швидка Фінансова Допомога "www.moneyveo.ua, обрав для себе бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку,на яку в подальшому отримав грошові кошти в сумі 10000 грн., пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини з ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та уклав кредитний договір без зовнішнього примусу. Звертає увагу на те, що кредитний договір №983496163 від 06.11.2021р. був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор №MNV4D83W було направлено позичальнику 06.11.2021р. на номер мобільного телефону вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів НОМЕР_1 , одноразовий персональний ідентифікатор №MNV4D83W було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 06.11.2021р. о 09:35:26 годині, після чого відповідач натиснув кнопку "відправити/підписати", що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинення дій, товариством було перераховано грошові кошти в сумі 10000 грн. на банківську карту № НОМЕР_2 , що належить відповідачу, що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняв пропозицію ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога".
Стверджував, що позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, надані у кредит, та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору. Вказує, що первісним кредитором були виконанні зобов`язання в повному обсязі та надано відповідачу кредит у визначеній сумі. Зазначає, що 28.11.2018р. між первісним кредитором ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за спірним кредитним договором. Вказує, що 05.08.2020р. між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №983496163 від 06.11.2021р.. Зазначає, що 04.08.2023р. між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ФК "ЕЙС" укладено договір факторингу №04/08/23-01, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до відповідача за спірним кредитним договором, у загальному розмірі 20032 грн., з яких 10000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 10032 грн. сума заборгованості за відсотками. Вказує, що станом на день звернення до суду з позовом сума заборгованості за кредитним договором №983496163 від 06.11.2021р. не погашена, а тому враховуючи вищевикладене просив задовольнити позов в повному обсязі.
Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 01 грудня 2023 року, у задоволенні позову ТОВ "ФК "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ТОВ "ФК "ЕЙС" подало апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018р., встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), а не тільки ті вимоги, які існували на момент укладення договору. Зазначає, що відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №171 від 01.02.2022р. до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018р. (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 20032 грн. Підтвердження факту укладення даного реєстру та відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ "Таліон Плюс", первісним кредитором були передані останньому документи, які підтверджують видачу кредиту відповідачу. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. 
Зазначає, що відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023р. до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020р. від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 20032 грн. Тобто передача права вимоги відбулась в межах часових рамок чинності договору факторингу до 30.12.2024. При цьому жодна норма даного договору не обмежує можливість передачі прав вимог лише тими, які існували до моменту укладення договору. Звертає увагу на те, що право вимоги за кредитним договором №983496163 від 06.11.2021р. від ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" до ТОВ "ФК "ЕЙС" перейшло відповідно до акту прийому передачі реєстру боржників до договору факторингу №01/04082023 від 04.08.2023р., відтак вказує, що висновки суду першої інстанції щодо відсутності у апелянта права вимоги за кредитним договором №983496163 від 06.11.2021р. не відповідає дійсності.
Зазначає, що сторонами було узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Враховуючи вищевикладене просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. 
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 06.11.2021р. між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №983496163, відповідно до умов якого товариство надало ОСОБА_1 у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 10000 грн. строком на 84 дні зі сплатою 0,69% від суми кредиту за кожен день користування кредитом(п.1.4 договору), починаючи з першого дня надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит(а.с.17-23).
Кредитний договір №983496163 від 06.11.2021р. був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор №MNV4D83W було направлено позичальнику 06.11.2021р. на номер мобільного телефону вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів НОМЕР_1 , одноразовий персональний ідентифікатор №MNV4D83W було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 06.11.2021р. о 09:35:26 годині, після чого відповідач натиснув кнопку "відправити/підписати", що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинення дій, товариством було перераховано грошові кошти в сумі 10000 грн. на банківську карту № НОМЕР_2 , що належить відповідачу, що підтверджено відповідним платіжним дорученням від 06.11.2021р.(а.с.104зв.)
Відповідно до умов кредитного договору кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти у сумі 10000 грн. строком на 84 календарні дні зі сплатою 0,69% в день від суми кредиту за весь час користування(п.1.2,1.4 кредитного договору)
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Також, як вбачається з матеріалів справи, 28.11.2018р. між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу №28/1118-01.(а.с.75-81)
Згідно п. 2.1 укладеного договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. 
Згідно п.п. 1.3. договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018р. під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. 
Відтак, договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018р. встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частиною договору факторингу.
Відповідно до пункту 8.2 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018р. строк дії договору закінчується 28 листопада 2019 року.
28 листопада 2019р. між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому всі інші умови договору залишились без змін.(а.с.61)
Додатковою угодою №25 від 21 жовтня 2020р., якою текст договору викладено у новій редакції(а.с.102-103)
Додатковою угодою №26 від 31 грудня 2020р., якою текст договору викладено у новій редакції, строк дії договору закінчується 31.12.2021р., але в будь якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.(а.с.175-181)
05 серпня 2020 між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" укладено Договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон Плюс" передає (відступає) ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Таліон Плюс" за плату.(а.с.91-96)
04 серпня 2023р. між ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" та ТОВ "ФК "Ейс" укладено Договір факторингу №04/08/23-01, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" передає (відступає) ТОВ "ФК "Ейс" права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ "ФК "Ейс" зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Онлайн фінанс" за плату.(а.с.65-71)
З наведеного слідує висновок що кредитний договір між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем ОСОБА_1 був укладений 06 листопада 2021 року, тобто після укладення договору факторингу №28/1118-01, за яким ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», який був укладений 28 листопада 2018р., а додаткові угоди:№19 від 28.11.2019, №25 від 21 жовтня 2020, №26 від 31 грудня 2020, були укладені після відступлення права вимоги, але до укладення кредитного договору.
Відповідно до приписів ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
Тобто із системного аналізу зазначеної норми права вбачається, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав.
Отже, до позивача ТОВ "ФК "Ейс" не перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №983496163, оскільки на час укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року кредитного договору із ОСОБА_1 ще укладено не було, відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором.
Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову, який поданий неналежним позивачем, оскільки останнім не доведено факт відступлення йому права вимоги відносно ОСОБА_2 ..
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зводяться до суб`єктивної оцінки обставин справи та помилкового тлумачення норм матеріального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до положень статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін, яке постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України розподіл судових витрат судом не здійснюється у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС"– залишити без задоволення.
Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 01 грудня 2023 року  - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено 26.02.2024р.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді                                                           Цяцяк Р.П.

                                                                       
Шеремета Н.О.