Справа № 760/18645/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3052/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Шереметьєва Л.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
11 січня 2024 року Київським апеляційним судом в складі колегії суддів:
 
судді-доповідача                               Крижанівської Г.В., 
суддів                                                Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.,
 
розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Лещенка Юрія Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 04 липня 2023 року, ухвалене у складі судді Шереметьєвої Л.А., у цивільній справі № 760/18645/22 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-  
 
                                     ВСТАНОВИВ:  
 
У грудні 2022 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Зазначали, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 у рівних частках, що підтверджується Витягами про державну реєстрацію прав виданими КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна. 11 жовтня 2022 року мало місце залиття вищевказаної квартири. Відповідно до акту № 66 про залиття квартири ЖЕД 901 «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» від 20 жовтня 2022 року причиною залиття є: пошкодження гнучкого підводу холодного водопостачання під мийкою на кухні, яку було самостійно встановлено мешканцями квартири АДРЕСА_2 , розташованої поверхом вище. Власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 . Відповідно до звіту № 02112022, виконаного оцінювачем Кривошеєм О.Ю. , вартість матеріального збитку, нанесеного пошкодженням майна, розташованого за адресою: в АДРЕСА_1 , становить 90 648,72 грн. В результаті пошкодження майна їм було завдано моральної шкоди, яка полягає у порушенні нормального ритму життя, необхідності витрачати час та ресурси на для відновлення пошкодженого майна, зборі документів, замовленні звіту з визначення розміру завданих збитків, необхідності підготовки документів з метою звернення до суду. Заподіяну моральну шкоду оцінюють у розмірі 10 000,00 грн. З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просили стягнути зі ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 90 648,72 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 04 липня 2023 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково.
Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 45 324,36 грн. матеріальної шкоди та 3 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 45 324,36 грн. матеріальної шкоди та 3 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 906,56 грн. судового збору, 3 200,00 грн. судових витрат та 2 000,00 грн. витрат на правничу допомогу. 
В решті позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, адвокат Лещенко Ю.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення,яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують завдання шкоди позивачам ОСОБА_1 , а також докази того, що залиття квартири позивачів відбулося саме з квартири відповідачки. Звертає увагу на те, що судом першої інстанції в рішенні вказано, що залиття квартири сталося в будинку АДРЕСА_1 , в той час як залиття відбулося в будинку АДРЕСА_1 . Також зазначає, що суд першої інстанції виходив з того, що квартира АДРЕСА_2 належить відповідачці, що не відповідає дійсності. В матеріалах справи міститься інформація, що право власності на вказану квартиру не зареєстровано. Судом не було витребувано інформацію щодо права власності на квартиру у відповідачки. Копія витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва від 07 березня 2023 року про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , була долучена до матеріалів справи з порушенням вимог ст. 83 ЦПК України, незрозумілим є як отримана дана копія та ким долучена до матеріалів справи, клопотання про доручення даного доказу з підтвердженням відправлення його копії відповідачці відсутнє. Судом не встановлено яким чином проводився огляд квартири працівниками ЖЕДу, та хто був присутнім у квартирі під час такого огляду. Акт про залиття від 20 жовтня 2022 року складений без виклику та присутності власників чи мешканців квартири, з якої відбулося залиття, що не відповідає вимогам, встановленим правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, відповідно до змісту яких присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної особи є обов`язковою. Крім того, акт про залиття від 20 жовтня 2022 року не свідчить про те, що залиття відбулося внаслідок вини відповідачки. Наголошує на тому, що після того як відповідачка виїхала за межі країни, вода в квартирі була перекрита, а тому затоплення квартири позивачів не могло відбутися з її квартири. Звертає увагу на те, що додані до позовної заяви копії документів не завірені належним чином, а тому вони не можуть буди належними та допустимими доказами у справі. Також зазначає, що встановлений у звіті розмір збитків не відповідає фактичній вартості необхідних робіт по усуненню наслідків залиття. Крім того в звіті вказано про пошкодження, які не були зафіксовані в акті про залиття від 20 жовтня 2022 року, що значно вплинуло на розмір вартості матеріального збитку. Також судом безпідставно стягнено зі ОСОБА_1 моральну шкоду, оскільки позивачами не надано доказів її завдання, наявності вини відповідачки та причинного зв`язку між її протиправною поведінкою та шкодою.
Адвокат Атракович К.О., який діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , подав відзив на апеляційну скаргу. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Заперечує проти доводів представника відповідача, вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню. 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 , ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , по 1/2  частини вказаної квартири кожен (а.с. 43-44).
ОСОБА_1 є власником вищерозташованої квартири АДРЕСА_2 .
Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва від 07 березня 2023 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані 2 повнолітні особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , та двоє неповнолітніх дітей (а.с. 64).
11 жовтня 2022 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим 20 жовтня 2022 року комісією ЖЕД 901 було складено акт № 66 про залиття, аварію, що трапилось на системі центрального опалення, водовідведення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) (а.с. 8). Згідно вказаного акту причиною залиття визначено пошкодження гнучкого підводу холодного водопостачання під мийкою на кухні, яку було самовільно встановлено мешканцями квартири АДРЕСА_2 . В квартирі АДРЕСА_1 , було виявлені сліди залиття: 
- кухня: стеля - 8,8 м.кв. (підвісна, вологі сліди залиття, водоемульсійне фарбування), стіна - 12,5 м.кв. (вологі сліди залиття, шпалери, відшарування шпалер). В зону залиття потрапила підлога кухні (плитка); 
- кімната №1 (зал): стеля - 10 м.кв. (вологі сліди залиття, водоемульсійне фарбування), стіна - 8 м.кв. (вологі сліди залиття, шпалери). В зону залиття потрапила підлога кімнати (ламінат);
- коридор: стеля - 5 м.кв. (вологі сліди залиття, водоемульсійне фарбування), стіна - 14,4 м.кв. (вологі сліди залиття, шпалери, відшарування шпалер). В зону залиття потрапила підлога коридору (ламінат та частково плитка). 
В зону залиття потрапила внутрішньоквартирна розподільча коробка електричної мережі квартири. На момент обстеження електропостачання в квартирі відсутнє (а.с. 8).
Згідно звіту про оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття житлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , від 02 листопада 2022 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності Кривошеєм О.Ю. , вартість матеріальних збитків, нанесених через пошкодження майна, внаслідок залиття вказаної квартири становить 90 648,72 грн. (а.с. 9-42).
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 45 324,36 грн. матеріальної шкоди та 3 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, та стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 45 324,36 грн. матеріальної шкоди та 3 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. 
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
При цьому, частина 2 вказаної статті передбачає, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно з ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. 
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 04 серпня 2020 року у справі №925/1478/16, протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.
При цьому цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 27 грудня 2019 року у справі №686/11256/16-ц).
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , порушуючи перед судом питання щодо стягнення з відповідачки на їх користь матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, та обґрунтовуючи свої вимоги, посилалися на акт про залиття від 20 жовтня 2022 року, що складений і підписаний комісією в складі працівників житлово-експлуатаційної дільниці № 901 комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва»: головного інженера Янієва Д.І. , майстра технічної дільниці № 3 ОСОБА_7 , майстра ремонтної дільниці ОСОБА_8 та слюсаря-сантехніка ОСОБА_9 . Даним актом встановлено, що при обстеженні квартири  АДРЕСА_1 ,виявлені сліди залиття: - кухня: стеля - 8,8 м.кв. (підвісна, вологі сліди залиття, водоемульсійне фарбування), стіна - 12,5 м.кв. (вологі сліди залиття, шпалери, відшарування шпалер). В зону залиття потрапила підлога кухні (плитка); - кімната №1 (зал): стеля - 10 м.кв. (вологі сліди залиття, водоемульсійне фарбування), стіна - 8 м.кв. (вологі сліди залиття, шпалери). В зону залиття потрапила підлога кімнати (ламінат); - коридор: стеля - 5 м.кв. (вологі сліди залиття, водоемульсійне фарбування), стіна - 14,4 м.кв. (вологі сліди залиття, шпалери, відшарування шпалер). В зону залиття потрапила підлога коридору (ламінат та частково плитка). Причиною залиття визначено пошкодження гнучкого підводу холодного водопостачання під мийкою на кухні, яку було самовільно встановлено мешканцями квартири АДРЕСА_2 (а.с. 8).
Заперечуючи проти позову, представник ОСОБА_1 будь-яких доказів, які б спростовували вину відповідачки в залитті квартири, не надав.
При цьому є безпідставними посилання представника ОСОБА_1 на те, що акт про причини та наслідки залиття складений з порушенням вимог чинного законодавства.
Представником відповідачки не надано доказів на підтвердження того, що обставини, зафіксовані у вказаному акті, не відповідають дійсності, а також на підтвердження того, що залиття квартири АДРЕСА_1 відбулося не з квартири ОСОБА_1 . 
Невідповідність акту про залиття затвердженій формі не може бути підставою для відмови в задоволенні позову про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок залиття, у разі доведеності факту залиття. При цьому, слід врахувати, що відповідачкою оспорюється форма даного акту, а не сам факт залиття.
Тобто, вказаний акт є належним та допустимим доказом на підтвердження факту залиття квартири АДРЕСА_1 , що сталося 11 жовтня 2022 року внаслідок пошкодження гнучкого підводу холодного водопостачання під мийкою на кухні, яку було самовільно встановлено мешканцями вище розташованої квартири АДРЕСА_2 .
Заперечуючи проти позову, представником ОСОБА_1 не надано доказів на спростування розміру майнової шкоди та не надано власного висновку про визначення розміру шкоди.
Таким чином, оскільки  позивачами було доведено наявність шкоди і причинно-наслідковий зв`язок між заподіяною їм шкодою та залиттям, ОСОБА_1 не спростувала презумпцію її вини, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про стягнення з неї на користь позивачів майнової шкоди в розмірі 90 648,72 грн. 
При цьому колегія судді відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на відсутність в матеріалах справи належних доказів на підтвердження того, що квартира АДРЕСА_2 належить відповідачці. 
Представником ОСОБА_1 не надано доказів на спростування даних фактів. Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 по суті не заперечувала того, що вона є власником вказаної квартири. Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 лише зазначив, що після того як відповідачка виїхала за межі країни, вода в квартирі була перекрита, а тому затоплення квартири позивачів не могло відбутися з її квартири, що опосередковано вказує на те, що саме відповідачка є власником квартири, з якої відбулося залиття.
Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Як було встановлено, внаслідок залиття, було пошкоджено квартиру  АДРЕСА_1 ,співвласниками якої є позивачі.
Позивачі зазначили, що пошкодження належної їм квартири зумовило необхідність організації ними додаткових зусиль для вжиття заходів з метою відновлення своїх прав, відтак, вказані обставини є підставою для відшкодування позивачам моральної шкоди.
Таким чином, враховуючи характер правопорушень, обсяг пошкоджень майна, зусиль, які довелося прикласти позивачам для відновлення своїх прав, вимоги розумності та справедливості, суд першої інстанції обґрунтовано визначив, що на користь позивачів підлягає стягненню моральна шкода в загальному розмірі 6 000,00 грн., тобто по 3 000,00 грн. кожному.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Враховуючи викладене, апеляційна скарга адвоката Лещенка Ю.В., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383  ЦПК України, суд,-
   
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Лещенка Юрія Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 04 липня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач
Судді