ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 січня 2024 року           справа №200/3126/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження  апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 р. у справі  № 200/3126/23 (головуючий І інстанції Лазарєв В.В. ) за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-  

                                                               ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  (далі – позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”; зобов`язати відповідача здійснити з 08.06.2021 перерахунок та виплату призначеної пенсії за віком, у відповідності до статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року задоволено позов, а саме суд: 
Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці. 
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з  08 червня 2021 року відповідно до статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, код ЄДРПОУ 13486010) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову повністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що 30.05.2023 позивач, через вебпортал ПФУ, звернувся з заявою про перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону № 345, починаючі з 08 червня 2021 року в розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати.
Пенсія позивачу була призначена на підставі судового рішення. Вказаним рішенням Управління було зобов`язано призначити позивачу пенсію незалежно від віку на пільгових умовах, відповідно до частини 3 статті 114 Закону 1058. У зв`язку з наведеним, до розрахунку пенсії ОСОБА_1 не були застосовані норми статті 8 Закону № 345, оскільки рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.01.2023 у справі №200/4413/22 не містить зобов`язання щодо призначення пенсії позивачу із застосуванням положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Отже, судове рішення виконано Управлінням належним чином з урахуванням функціональних повноважень.
Також скаржник зазначає, що заява позивача була подана з використанням розділу вебпорталу ПФУ, як звернення, а не як заява про перерахунок пенсії відповідно до положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, тобто, позивачем не надано до Управління належним чином оформленої заяви. У зв`язку з наведеним, вказана заява була зареєстрована та розглянута відповідно до Закону України «Про звернення громадян».
Листом від 28.06.2023 № 11935-10862/С-02/8-0500/23 позивача  повідомлено, що при розрахунку його пенсії норми статті 8 Закону № 345 не застосовувались, оскільки зазначений обов`язок не передбачений судовим рішенням у справі № 200/4413/22. Пенсія призначена та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства.
На думку скаржника, оскільки подана позивачем заява не відповідала вимогам Порядку 22-1, що питання перерахунку пенсії позивачу відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці Управлінням не розглядалось та рішення про відмову не приймалось.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
08.06.2021 позивач звернувся до Волноваського об`єднаного управління пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
15 червня 2021 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області № 056230001272 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
До пільгового стажу не зараховано період роботи позивача на ВАТ “Шахтобудівельник” з 5 лютого 1993 року по 18 березня 1996 року, оскільки довідка надана архівною установою.
Позивач оскаржив рішення пенсійного органу в судовому порядку.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року у справі № 200/10243/21, яке набрало законної сили 14.12.2021, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області від 15 червня 2021 року № 056230001272 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу період роботи з 5 лютого 1993 року по 18 березня 1996 року на ВАТ “Шахтобудівельник”, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. 
На виконання судового рішення ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
До пільгового стажу позивача за Списком № 1 за професією “прохідник підземний з повним робочим днем в шахті” зараховано період роботи з 15 липня 1993 року по 18 березня 1996 року на ВАТ “Шахтобудівельник”.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 056230001477 від 10.02.2022 ОСОБА_1 повторно відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю пільгового стажу. Так, за підрахунком відповідача пільговий стаж позивача за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 складає 23 роки 09 місяців 06 днів, тоді, як необхідно не менше 25 років.
Як свідчить трудова книжка ОСОБА_1 , серія НОМЕР_2 в неї внесені наступні записи про роботу: запис № 6, відповідно до якого ОСОБА_1 з 15.07.1993 переведено прохідником 5 розряду, з повним робочим днем в шахті; запис № 8 від 18.03.1996 про звільнення; запис № 13, відповідно до якого ОСОБА_1 з 18.12.2003 прийнято на роботу прохідником 5 розряду, з повним робочим днем в шахті.
На час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії (08 червня 2021 року) позивач продовжував працювати за професією “прохідник 5 розряду з повним робочим днем в шахті”.
Відповідно до довідки ДП “Шахта ім. М.С. Сургая” від 07.06.2021 № 36 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працював у ДП “Шахта ім.М.С.Сургая” з 18.12.2003 за професією прохідника підземного з повним робочим днем в шахті.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2023 року по справі №200/4413/22: визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 056230001477 від 10.02.2022 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах, згідно з ч.3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 з 08.06.2021 пенсію незалежно від віку на пільгових умовах, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Рішенням УПФ від 16.05.2023 року №056230001477 про перерахунок пенсії на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду справа №200/4413/22 від 30 січня 2023 року повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 08.06.2021 року та призначено пенсію без урахування ст.8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”.
30.05.2023 року позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону № 345, починаючі з 08 червня 2021 року в розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати.
Листом від 28.06.2023 року № 11935-10862/С-02/8-0500/23 позивача повідомлено, що при розрахунку його пенсії норми статті 8 Закону № 345 не застосовувались, оскільки зазначений обов`язок не передбачений судовим рішенням у справі № 200/4413/22.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно  із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV  в редакції на час виникнення спірних правовідносин.
Закон № 1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено  право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Частина 3 статті 4 Закону №  1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Відповідно до статті 1 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
За положенням частини  1 та 2 статті 10 зазначеного Закону, цей Закон набирає чинності з дня його опублікування. Дія частини першої статті 7 і статті 8 цього Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.
Статтею 8 цього Закону визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Аналіз зазначених норм дає можливість дійти висновку, що дія цього Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Верховний Суд у справах №345/4616/16 (постанова від 20.11.2018), №345/4570/16-а (постанова від 06.02.2019), №345/4462/16-а (постанова від 05.12.2019), №345/3954/16-а (постанова від 11.07.2019) та інших дійшов висновку про те, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.
Отже, Закон України  «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком N 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Згідно ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок та з 01.01.2011 єдиний соціальний внесок.
Страховий стаж обчислюється відповідно до вимог Закону №1058 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності (01.01.2004) цим Законом.
Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Отже, Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці", визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах, зокрема, чоловіки - не менш як 15 років за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Пільговий стаж позивача, як працівника із видобування вугілля за Списком № 1 складає більше 15 років, що підтверджується матеріалами справи та не спростовується відповідачем. 
Отже, відсутні правові підстави для неврахування періоду до пільгового стажу на підземних роботах та застосування гарантій пенсійного забезпечення, встановлених нормами статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». 
Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 березня 2018 року справа №569/15943/16-а, від 26 березня 2020 року справа №226/4/17, від 25 вересня 2019 року справа №226/801/17.
Отже, матеріали справи містять належні усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження стажу, зокрема Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі – Порядок № 22-1) та Порядком № 637, які підтверджують  роботу позивача.
Суд зазначає, що позивач набув право на перерахунок пенсії з урахуванням положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” з часу її призначення.
Щодо посилання апелянта на відсутність заяви встановлено зразку (форми), суд зазначає наступне.
ПФУ, як орган державної влади, в силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням документів які містять інформацію необхідну для здійснення перерахунку та яку мав відповідач, яка була прийнята та зареєстрована відповідачем. 
Зі змісту заяви вбачається, що вона містить всю необхідну інформацію, що передбачена і заявою встановленого зразка. 
Відповідач листом повідомив позивача про відмову у перерахунку пенсії посилаючись на те, що відсутні правові підстави для перерахунку. Зі змісту листа вбачається, що фактично позивачу відмовлено у задоволенні заяви про перерахунок пенсії з мотивів відсутності на то правових підстав, а не з причин того, що заява за формою та змістом не відповідає вимогам Порядку №22-1. 
Крім того, Закон № 1058 та Порядок №22-1 не встановлюють реалізацію права на перерахунок пенсії виключно за заявою встановлено зразку. 
Також, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем приписів Порядку № 22-1 в частині роз`яснення позивачу порядку звернення за перерахунком пенсії та надання  позивачу відповідного бланку заяви.
Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
Тобто, у розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17,  від 06 березня 2019 року у справі № 242/3016/17.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у прийнятті документів та не розглянуто заяву у межах вимог Закону № 1058 та  Порядку № 22-1.
Отже, зазначаючи про недотримання порядку звернення до Пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії невстановленого зразку, відповідач припустився формалізму.
Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі № 243/2677/15-а, від 19 лютого 2019 року у справі № 575/530/17.
Таким чином, суд, з урахування встановлених обставин у справі, дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у перерахунку пенсії відповідно абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” з часу її призначення.
За положенням ч. 2  ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.
Керуючись ст. 308,  311,  313,  315,  316,  321,  322,  325,  328 КАС України, суд,-

                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 р. у справі  № 200/3126/23 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 р. у справі  № 200/3126/23  -  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 17 січня 2024 року.

Суддя-доповідач                                                                                 Е.Г. Казначеєв

Судді                                                                                                    А.А. Блохін

                                                                                                            І.В. Сіваченко