ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 березня 2024 року
м. Київ
справа № 263/14009/21
провадження № 51-3330 км 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                           ОСОБА_1 ,
суддів                                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання                           ОСОБА_4 ,
прокурора                                                               ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Донецької обласної прокуратури на ухвалу судді Дніпровського апеляційного суду від 28 квітня 2023 року, якою повернуто його апеляційну скаргу на вирок Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 листопада 2021 року щодо ОСОБА_6 ,
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 листопада 2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладено на нього обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Заступник керівника Донецької обласної прокуратури, не погодившись із цим вироком, подав апеляційну скаргу, однак матеріали кримінального провадження щодо  ОСОБА_6 залишилися на тимчасово окупованій території в м. Маріуполі.
Далі, Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська ухвалою від 07 листопада 2022 року задовольнив клопотання прокурора та відновив частину втрачених матеріалів у цьому кримінальному провадженні, а саме зазначені вище вирок та апеляційну скаргу, а також копію вироку Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 вересня 2021 року щодо ОСОБА_6 у справі № 264/6591/21, після чого надіслав ці матеріали до Дніпровського апеляційного суду для апеляційного розгляду.
Однак суддя Дніпровського апеляційного суду ухвалою від 28 квітня 2023 року, пославшись на положення ст. 398 КПК України, повернув зазначену апеляційну скаргу особі, яка її подала. На обґрунтування цього рішення суддя зазначив, що відновлених матеріалів недостатньо для вирішення питань щодо незаконності вироку, на що скаржиться прокурор, а крім того, відсутні відомості про дійсне місце перебування обвинуваченого для його виклику в судове засідання, що є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.
Вимоги касаційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі заступник керівника Донецької обласної прокуратури просить скасувати ухвалу судді апеляційного суду на підставі істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що в ухвалі не наведено підстав для повернення апеляційної скарги, передбачених ч. 3 ст. 399 КПК України. Водночас, на думку прокурора, суддя апеляційного суду не врахував, що згідно зі ст. 398 КПК України на стадії відкриття апеляційного провадження перевіряється лише відповідність змісту апеляційної скарги вимогам ст. 396 КПК України, а не повнота відновлених матеріалів та відомості про місце перебування обвинуваченого. З огляду на це прокурор вважає, що оскаржене судове рішення є незаконним і таким, що обмежило доступ до правосуддя.
Позиції інших учасників судового провадження
Під час касаційного розгляду прокурор ОСОБА_5 просила задовольнити касаційну скаргу на викладених у ній підставах.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. За приписами ч. 1 ст. 412 КПК України істотним є таке порушення вимог цього Кодексу, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.
Доводи прокурора, наведені в касаційній скарзі, про те, що рішення судді апеляційного суду про повернення поданої ним апеляційної скарги постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованими.
Згідно з положеннями ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені вироки, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу. Апеляційна скарга повинна відповідати вимогам, передбаченим ст. 396 КПК України, щодо форми її подачі та змісту.
Відповідно до ст. 398 КПК України суддя-доповідач, отримавши апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, протягом трьох днів перевіряє її на відповідність вимогам ст. 396 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.
Тобто перешкодою для відкриття апеляційного провадження є невідповідність приписам закону насамперед змісту апеляційної скарги. На стадії прийняття апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати питання, які вирішуються на стадії апеляційного розгляду, порядок і межі якого визначено статтями 404 - 405 КПК України.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Крім того, вказаною статтею чітко регламентовано інші підстави для повернення апеляційної скарги, а саме якщо: апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу (п. 2 ч. 3); апеляційна скарга не підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції (п. 3 ч. 3 ); апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення (п. 4 ч. 3).
Однак суддя апеляційного суду, не зваживши на зазначені законодавчі приписи, на стадії вирішення питання щодо наявності процесуальних підстав для відкриття апеляційного провадження, вдався, зокрема, до перевірки й оцінки доводів, наведених в апеляційній скарзі прокурора, зіставляючи їх з наявними матеріалами справи щодо ОСОБА_6 , за наслідками чого підсумував, що відновлених матеріалів кримінального провадження недостатньо для повного та об`єктивного перегляду вироку. Зваживши на це, а також вказавши на ймовірну неможливість викликати обвинуваченого в судове засідання через відсутність відомостей про його місце перебування, суддя дійшов переконання, що апеляційну скаргу слід повернути, оскільки відповідно до ст. 398 КПК України є перешкоди для апеляційного розгляду.
Проте на стадії прийняття апеляційної скарги кримінальним процесуальним законом не передбачено вирішення питань, про які йдеться в ухвалі. Зокрема перевірка доводів, наведених в апеляційній скарзі, щодо незаконності судового рішення, повинна здійснюватися судом апеляційної інстанції колегіально у складі, визначеному ч. 4 ст. 31 КПК України, під час апеляційного розгляду кримінального провадження (матеріалів провадження) по суті.
Отже, суддя апеляційного суду, повернувши апеляційну скаргу, не встановив жодної з передбачених законом підстав, перелік яких, регламентований положеннями ч. 3 ст. 399 КПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. 
Допущене суддею апеляційного суду порушення вимог кримінального процесуального закону є істотним, оскільки неврахування наведеного ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що за приписами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для скасування такого рішення, а тому касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Під час нового розгляду в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене й ухвалити судове рішення, яке би відповідало вимогам ст. 370 КПК України.
Керуючись статтями 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
у х в а л и в:
Касаційну скаргу заступника керівника Донецької обласної прокуратури задовольнити.
Ухвалу судді Дніпровського апеляційного суду від 28 квітня 2023 року, якою повернуто апеляційну скаргу заступника керівника Донецької обласної прокуратури на вирок Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 листопада 2021 року щодо ОСОБА_6 , скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_7                                 ОСОБА_2                                       ОСОБА_3