ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2667/24 Справа № 201/8538/16-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Деркач  Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       21 лютого 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:         
головуючого - Деркач Н.М.
суддів - Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,
при секретарі - Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Данильченко Михайло Сергійович, на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства “Укрсиббанк”, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінстрим”, до ОСОБА_2 ,  ОСОБА_1 , неповнолітнього ОСОБА_3  в особі піклувальника ОСОБА_4  про стягнення заборгованості за кредитним договором, -  

В С Т А Н О В И В: 

               У червні 2016 року ПАТ “Укрсиббанк” звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
               Ухвалою суду від 03.11.2016р. позовні вимоги ПАТ “УкрСиббанк” до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості були залишені без розгляду (у зв`язку зі смертю ОСОБА_6 18.05.2015р. актовий запис від 22.05.2015р. - а.с. № 97, 118, 119, 133 т. № 1).
               В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 05.06.2007 р. між АКІБ “УкрСиббанк” та ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту №11164643000. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кошти у розмірі 90 000 дол. США з кінцевим терміном повернення до 05.06.2028р., зі сплатою процентів 9,5 % річних. В подальшому, між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 1 від 11.08.2009р., відповідно до умов якої змінено строки сплати процентів з 01 по 25 число кожного місяця. 11.09.2009р. між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 2, відповідно до умов якої змінено схему погашення кредиту на ануїтетну, встановлено ануїтетний платіж у період з 11.09.2009р. по 11.09.2010р. у розмірі 660 дол. США, у період з 11.10.2010р. по 11.09.2012р. у розмірі 665 дол.США, у період з 11.10.2012р. і до кінця терміну дії договору у розмірі 679,80 дол.США. Крім того, змінено розмір процентної ставки по договору та кінцевий термін повернення кредиту, а саме не пізніше 05.06.2042 р. Для забезпечення виконання зобов`язань по договору №11164643000 між АКІБ “УкрСиббанк” та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №11164643000/П1 від 05.06.2007р., згідно з яким поручитель взяв на себе зобов`язання відповідати перед кредитором в повному обсязі за невиконанням боржником усіх його зобов`язань за кредитним договором, як існуючих в теперішній час так і тих, що виникають в майбутньому. 11.09.2009р. між позивачем та поручителем ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 11164643000/П1 від 05.06.2007р., відповідно до умов якої, поручитель надав згоду забезпечувати змінене основне зобов`язання. 22.03.2016р. боржнику та поручителю була направлена вимога про погашення заборгованості, однак станом на 27.05.2016р. вимоги банку залишені без задоволення. Станом на 27.05.2016 р. заборгованість відповідачів по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить: 87 067,14 дол.США, з яких: кредитна заборгованість 78 336,03 дол.США; заборгованість по процентам 8 731,11 дол.США та заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне виконання зобов`язань у розмірі 56 928,04 грн., з яких: пеня за прострочення сплати кредиту 9 168,04 грн. пеня за прострочення сплати процентів 47 760 грн., яку позивач просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів.
               Ухвалою суду 28.03.2017 р. провадження по справі було зупинено до вирішення іншої цивільної справи №201/900/17 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ “УкрСиббанк” про визнання договору поруки припиненим (а.с.№38 т. № 2).                                
               14.03.2019р. провадження у справі було відновлено (а.с.№53 т. № 2).
               26.09.2019р. до суду надійшла заява представника позивача – ОСОБА_7 (діяла на підставі ордеру від 20.09.2019р. - а.с.№75 т.№2), в якій вона повідомила про смерть відповідача ОСОБА_5 та необхідність витребування доказів (а.с. №72 т. № 2).
               Ухвалою суду від 01.06.2020 р. було залучено правонаступників ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме ОСОБА_1 та неповнолітнього - ОСОБА_3 в особі піклувальника ОСОБА_4 .
               
               Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства “Укрсиббанк” до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , неповнолітнього ОСОБА_3 в особі піклувальника ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено частково. 
               Стягнуто з ОСОБА_1 в межах вартості спадкового майна одержаного у спадщину після ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства “Укрсиббанк” заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11164643000 від 05.06.2007р. у розмірі 43 533,57 дол. США основного боргу та пені у розмірі 28 464 грн. 02коп.
               Стягнуто з неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі піклувальника ОСОБА_4 в межах вартості спадкового майна, яке одержане у спадщину після ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства “Укрсиббанк” заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11164643000 від 05.06.2007р. у розмірі 43 533,57 дол. США основного боргу та пені у розмірі 28 464 грн. 02 коп.
               В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства “Укрсиббанк” до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором — відмовлено.
               Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “Укрсиббанк” судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 16 817 грн. 35 коп.
               Стягнуто з неповнолітнього ОСОБА_3 в особі піклувальника ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства “Укрсиббанк” судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 16 817 грн. 35 коп.
               Не погодившись з таким рішенням суду  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Данильченко Михайло Сергійович, звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в задоволеній частині та ухвалити нове рішення в цій частині, яким частково задовольнити позов банку, а саме в межах вартості спадкового майна, яка складає 1 120 000 грн, тобто стягнути на користь банку по 560 000 грн з кожного з відповідачів, в решті рішення суду не оскаржується.                                Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим. 
               Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року залучено до участі у даній справі в якості правонаступника позивача Акціонерного товариства “Укрсиббанк” - Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінстрим”, у зв`язку з укладенням 28 грудня 2021 року між АТ “Укрсиббанк” та ТОВ “Фінстрим” договору факторингу №28/12/1/2021, відповідно до якого ТОВ “Фінстрим” набуло право вимоги, яким володіло АТ “Укрсиббанк” за кредитним договором №11164643000 від 05.06.2007 року, укладеним з ОСОБА_5 . 
               Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступних підстав.
               Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
               Судом першої інстанції встановлено, що 05.06.2007р. між АКІБ “УкрСиббанк” (в подальшому назву банку змінено на АТ “УкрСиббанк”) та ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту №11164643000, відповідно до умов договору позивач надав позичальнику кошти у розмірі 90 000 дол.США з кінцевим терміном повернення до 05.06.2028р. та зі сплатою процентів у розмірі 9,5 % річних (а.с. № 7-11 т. № 1). 
               11.08.2009р. між позивачем та ОСОБА_5 було укладено додаткову угоду №1, відповідно до умов якої змінено строки сплати процентів з 01 по 25 число (включно) кожного місяця (а.с. №17 т. № 1).
               11.09.2009р. між позивачем та ОСОБА_5 було укладено додаткову угоду № 2, відповідно до умов якої змінено схему погашення кредиту на ануїтетну, встановлено ануїтетний платіж у період з 11.09.2009р. по 11.09.2010р. у розмірі 660 доларів США, у період з 11.10.2010р. по 11.09.2012р. у розмірі - 665 доларів США, у період з 11.10.2012р. і до кінця терміну дії договору - у розмірі 679,80 доларів США. Крім того, змінено розмір процентної ставки по договору та кінцевий термін повернення кредиту, а саме не пізніше 05.06.2042р. (а.с. №18 т. № 1).
               Факт отримання позичальником кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки від 05.06.2007р.(а.с. №65 т. № 1).
               Як вказує позивач у позовній заяві, у зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за договором №11164643000 станом на 27.05.2016р. заборгованість ОСОБА_5 по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 87 067,14 дол.США, з яких: кредитна заборгованість - 78 336,03 дол. США; заборгованість по процентам - 8 731,11 дол.США, а також наявні заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне виконання зобов`язань - 56 928 грн. 04коп., з яких: пеня за прострочення сплати кредиту - 9 168 грн.04коп. та пеня за прострочення сплати процентів - 47 760 грн.
                ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_5 помер, про що 08.08.2019р. Соборним районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області видано свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, який міститься в матеріалах спадкової справи №20-2019, копія якого надійшла до суду 27.02.2020р. (а.с. №123 т. № 2).
               Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
               Як вбачається з матеріалів спадкової справи №20/2019, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до приватного нотаріуса ДМНО Арсеньєвої А.А. 09.08.2019р. звернувся син померлого — неповнолітній ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на підставі чого приватним нотаріусом заведено спадкову справу №20/2019 (а.с. №117-119 т. № 2).
               Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №57170889 від 09.08.2019р. заповіт ОСОБА_5 за життя не складався (а.с. № 121 т. № 2).
               Також, 28.01.2020р. із заявою про прийняття спадщини звернулася дружина померлого — ОСОБА_1 , інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса в установлений законом шестимісячний строк не звертались (а.с. №133-136 т. № 2).
               Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Дніпрі ради №384 від 20.09.2019р. про встановлення піклування та призначення піклувальника над дитиною ОСОБА_3 призначено ОСОБА_4 (а.с. №201 т. № 2)
               Правовідносини, що виникли між банком та боржником ОСОБА_5 після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень ст.1282 ЦК України (з урахуванням положень ст. 1281 ЦК України).
               В рамках спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , АТ “УкрСиббанк” 05.02.2020р. до приватного нотаріуса ДМНО Арсеньєвої А.А. було направлено вимогу до спадкоємців, в якій кредитором зазначено, що станом на 03.08.2019р. заборгованість боржника - ОСОБА_5 за договором №11164643000 від 05.06.2007р. становить 112 364,15 дол.США, з яких: заборгованість по кредиту - 78 336,03 дол.США, заборгованість по процентам за користування кредитом — 32 408,48 дол.США, заборгованість за процентами за користування кредитом понад встановлений договором термін (ст.625 ЦК України) — 1 619,64 дол.США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту — 14 619,12 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів —130 310,05 дол.США.
               Як вбачається з матеріалів справи, 02.09.2019р. до АТ “УкрСиббанк” надійшов запит приватного нотаріуса ДМНО Арсеньєвої А.А. по спадковій справі №20/2019, в якому було повідомлено, що боржник ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. № 73 т. № 2), отже про смерть ОСОБА_5 кредитору стало відомо 02.09.2019р., а тому враховуючи положення ч.3 ст.1281 ЦК України, кредитор 05.02.2020р. протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини, пред`явив свої вимоги до спадкоємців померлого боржника.
               Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №247525625, яка була сформована станом на 10.02.2021р. за померлим ОСОБА_5 зареєстрована 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
               За даною адресою померлий проживав на момент свої смерті (а.с. №114 т. № 2), після відкриття спадщини та прийняття спадщини спадкоємцями реєстрація права власності залишається за ОСОБА_5 . Отже, дане нерухоме майно увійшло до складу спадкового майна померлого ОСОБА_5 (а.с. №62 т. № 4).
               Таким чином, спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , до складу якої увійшла 1/2 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 - є ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_3 в особі піклувальника ОСОБА_4 .
               Відомості, що спадкоємці отримали свідоцтва про право на спадщину на успадковане майно, в матеріалах спадкової справи №20/2019 відсутні.
               Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України).
               Задовольняючи позовні вимоги банку в частині стягнення кредитної заборгованості спадкодавця зі спадкоємців ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_3 в особі піклувальника ОСОБА_4 , суд першої інстанції правильно виходив з того, що з урахуванням відсутності відомостей щодо зміни розміру часток між спадкоємцями померлого ОСОБА_5 борг спадкодавця перед банком, який було нараховано за життя за договором про надання споживчого кредиту №11164643000 від 05.06.2007р., в сумі основного боргу 87 067,14 дол.США та пені 56 928 грн. 04 коп. слід розподілити між спадкоємцями ОСОБА_1 та неповнолітнім ОСОБА_3 у рівних частках. Отже, кожен зі спадкоємців має погасити свою долю боргу у розмірі 43 533,57 дол. США та 28 464 грн.02коп., але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, відповідно до ст. 1282 ЦК України.
               Доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Данильченко Михайло Сергійович, про те, що суд першої інстанції помилково поклав на відповідачів обов`язок погасити борг у більшому розмірі ніж вартість успадкованого майна, так як згідно оцінки про вартість 1/2 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що є спадковим майном після смерті боржника, її вартість склала 1 120 000 грн, що значно менше ніж загальна вартість боргу, є безпідставними, оскільки в оскаржуваному рішенні суду, судом неодноразово зазначено про стягнення боргу зі спадкоємців в межах вартості майна, одержаного у спадщину, в тому числі і в резолютивній частині рішення. 
               Колегія суддів наголошує, що закон не зобов`язує суд зазначати конкретну вартість спадкового майна, за рахунок якого може бути виконано зобов`язання спадкодавця. Питання вартості спадкового майна буде вирішено на стадії виконання рішення суду, у відповідності до вимог ЗУ “Про виконавче провадження”.
               Таким чином, судом першої інстанції не було порушено вимоги закону, суд не зобов`язував відповідачів погасити борг у розмірі більшому ніж вартість набутого ними майна у спадщину. Безпідставного погіршення майнового стану спадкоємців при ухваленні рішення суду, судом допущено не було. 
               Так, згідно ч.1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
               Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовилися від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.
               Верховний Суд в постанові від 19.02.2020 р. у справі №607/98/17 дійшов висновку: “Якщо спадкоємець прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого ст.1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця”.
               Отже, відповідальність спадкоємців - ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_3 за борги спадкодавця ОСОБА_5 носить частковий характер і обмежується вартістю майна, успадкованого спадкоємцями.
               Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для задоволення позову та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.
               Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
               Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
               Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка.                 Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення – не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін. 
               Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В: 

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Данильченко Михайло Сергійович, — залишити без задоволення.
       Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2021 року — залишити без змін. 
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 

       Судді:                                                                        Н.М. Деркач

                                                                               М.М. Пищида

                                                                                       І.Ю. Ткаченко