ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" лютого 2024 р.           Справа№ 910/8451/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Майданевича А.Г.
суддів:            Гаврилюка  О.М. 
          Суліма  В.В. 
 
при секретарі судового засідання: Новосельцеві О.Р.;
за участю представників сторін: 
від позивача: Прокопів Н.М.;
від  відповідача: Яковенко Р.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»
на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022, повний текст складено 04.10.2022 
у справі № 910/8451/21 (суддя Шкурдова Л.М.)
за позовом Державного підприємства «Гарантований покупець»
до             Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»
про    стягнення 7 960 851 697,95 грн
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог

Державне підприємство «Гарантований покупець» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства «Гарантований покупець» до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення      7 960 851 697,95 грн (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №0414-09051/52/01 про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел від 26.06.2019 щодо оплати послуги за квітень-липень 2020 року, в зв`язку з чим, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 4 005 100      961,23 грн пені, 1 525      648      878,72 грн 7% штрафу, 585      224      968,41 грн 3% річних та 1      844 876 889,59 грн інфляційних втрат.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.08.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023, позов задоволено частково. Стягнуто з НЕК «Укренерго» на користь ДП «Гарантований покупець» 1 281       114 653,59 грн пені, 1       519       399 502,72 грн штрафу, 585       224 968,41 грн 3% річних, 1 844 876 889,59 грн інфляційних втрат. У решті позовних вимог відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 02.08.2023 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» задоволено частково.    Постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 у справі № 910/8451/21 в частині залишення без змін рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 в частині стягнення 1 281       114 653,59 грн пені та 1       519       399 502,72 грн штрафу скасовано, а справу № 910/8451/21 у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.   У решті постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 у справі № 910/8451/21 залишено без змін.
Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд виходив з того, що суд апеляційної інстанції  не надав належної оцінки всім тим обставинам, які мають бути враховані при вирішенні питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), зокрема: причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; ступінь виконання зобов`язання боржником; незначності прострочення виконання; майновий стан обох сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; наслідків порушення зобов`язання. Також суд апеляційної інстанції не навів мотивів відхилення доводів відповідача щодо наявності обставин для зменшення розміру пені і штрафу, наведених, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі №910/8451/21 скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову у позові в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального закону, викладені в ньому висновки не відповідають обставинам справи, а також суд визнав встановленими обставини, що не були доведеними.
Так, апелянт зазначає, що місцевим господарським судом не було враховано того, що в діях відповідача відсутня вина як складовий елемент господарсько-правової відповідальності згідно присів ч. 1   ст. 614 ЦК України, у зв`язку з чим, апелянт вважає, що правові підстави для застосування до відповідача відповідальності за невчасну оплату послуг за договором відсутні.
Крім того, скаржник зауважує, що відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру пені та штрафу місцевий господарський суд не врахував ступінь виконання боржником зобов`язання, а також ненадання позивачем доказів завдання йому збитків.
Також 27.10.2023 апелянтом до Північного апеляційного господарського суду  подано додаткові пояснення, в яких він з урахуванням висновків Верховного Суду від 02.08.2023 повністю підтримує доводи апеляційної скарги від 24.10.2022 щодо необґрунтованості стягнення пені та штрафу та необхідності зменшити їх розмір. 

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу 

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач у своєму відзиві, наданому до суду 04.01.2023, зазначає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго».
Крім того, позивач зазначає, що жодним нормативно-правовим актом або умовами договору не визначається, що витрати, визначені у загальному тарифі, є єдиним джерелом оплати послуг за договором, а прострочення оплати відповідачем наданих у квітні-липні 2020 послуг тривала півтора року.
Позивач посилається на те, що зменшення розміру санкцій нівелюватиме мету існування неустойки та призведе до порушення інтересів сторін, а також виробників електроенергії за «зеленим» тарифом. 
Також позивач звертає увагу, що отримані від відповідача кошти за стягнутими санкціями у цій справі не можуть бути використанні Гарантованим покупцем у власній господарській діяльності, а тому відсутнім є надмірне збагачення позивача за рахунок нарахованої неустойки.
12.10.2023 позивачем подано письмові пояснення з урахуванням постанови Верховного Суду від 02.08.2023 у справі № 910/8451/21.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2023, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Коротун О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.08.2023 призначено апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі №910/8451/21 до розгляду на 16.10.2023.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2023, справу №910/8451/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Гаврилюк О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2023 прийнято справу №910/8451/21 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Гаврилюк О.М.
У судових засіданнях 16.01.2023 та 30.10.2023 було оголошено перерви у розгляді справи №910/8451/21 до 30.10.2023 та до 27.11.2023 відповідно.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2023 відкладено розгляд справи №910/8451/21 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 на 18.12.2023.
У судових засіданнях 18.12.2023 та 05.02.2024 було оголошено перерви у розгляді справи №910/8451/21 до 05.02.2024 та до 08.02.2024 відповідно.

Позиції учасників справи

Представник відповідача у судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду 08.02.2024 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі №910/8451/21 скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову у позові в повному обсязі. 
Представник позивача у судовому засіданні 08.02.2024 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 26.06.2019 між ДП «Гарантований покупець» (постачальник послуг) і Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (замовник) укладено договір      № 0414-09051/52/01 про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел (далі - договір від 26.06.2019 № 0414-09051/52/01), відповідно до якого для забезпечення покриття економічно обґрунтованих витрат постачальник послуг на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом надає замовнику послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (послуга) в обсязі та на умовах, визначених договором (пункт 1.1 договору).
Згідно з п.1.2 договору замовник сплачує постачальнику послуг вартість наданих послуг відповідно до умов договору.
Пунктом 2.1 договору встановлено, що вартість та порядок оплати послуги визначаються відповідно до вимог Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 26.04.2019 № 641, у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом постачальником послуг.
Відповідно до п. 3.3 договору замовник зобов`язаний, зокрема, у повному обсязі здійснювати оплату вартості послуги, розрахованої постачальником послуг та затвердженої регулятором.
Договір набирає чинності з 01.07.2019 та діє до 01.01.2030 (пункт 7.1 договору).
Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2019 № 321 Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» перетворено на НЕК «Укренерго», 100% акцій якого належать державі та не підлягають відчуженню, затверджено статут новоутвореного підприємства. Зазначеним наказом визначено, що НЕК «Укренерго» є правонаступником усіх майнових прав та обов`язків Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго».
29.08.2019 між ДП «Гарантований покупець» та НЕК «Укренерго» укладено додаткову угоду № 579/01 до договору від 26.06.2019 № 0414-09051/52/01, відповідно до якої правонаступником всіх зобов`язань (прав та обов`язків) Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» за договором є НЕК «Укренерго».
Судом також встановлено, що на виконання умов договору позивач у квітені-липні 2020 року передав, а відповідач прийняв послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, що підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг та актами коригування до них:
- актом № 4 від 30.04.2020, відповідно до якого вартість послуги за квітень 2020 року становила 3       300       942       131,65 грн (3 961 130 557,98 грн з ПДВ).
В подальшому актом коригування від 25.05.2020 до акта № 4 внесено коригування вартості наданої послуги за квітень 2020 року, відповідно до якого вартість послуги становила 4       944       046       105,48 грн (5 932 855 326,58 грн з ПДВ); актом коригування від 03.11.2020 до акта № 4 внесено коригування вартості наданої послуги за квітень 2020 року, відповідно до якого вартість послуги становила 4       944 070 679,18 грн (5 932 884 815,02 грн з ПДВ), зазначений розмір вартості послуги затверджено постановою НКРЕКП від 27.05.2020 № 995, зі змінами внесеними постановою НКРЕКП від 09.12.2020 № 2414;
- актом № 5 від 31.05.2020, відповідно до якого вартість послуги за травень 2020 року становила 2       944       114       726,17 грн (3 532 937 671,40 грн з ПДВ).
В подальшому актом коригування від 16.06.2020 до акта № 5 внесено коригування вартості наданої послуги за травень 2020 року, відповідно до якого вартість послуги становила 4       337       390       779,22 грн (5 204 868 935,06 грн з ПДВ); актом коригування від 16.11.2020 до акта № 5 внесено коригування вартості наданої послуги за травень 2020 року, відповідно до якого вартість послуги становила 4       338       131       679,47 грн (5 205       758 015,36 грн з ПДВ), зазначений розмір вартості послуги затверджено постановою НКРЕКП від 24.06.2020 № 1211, зі змінами внесеними постановою НКРЕКП від 09.12.2020 № 2414;
- актом № 6 від 30.06.2020, відповідно до якого вартість послуги за червень 2020 року становила 3       249       279       632,17 грн (3 899 135       558,60 грн з ПДВ).
В подальшому актом коригування від 30.06.2020 до акта № 6 внесено коригування вартості наданої послуги за червень 2020 року, відповідно до якого вартість послуги за червень 2020 року становила 4       246       519       382,59 грн (5 095 823 259,56 грн з ПДВ); актом коригування від 23.11.2020 до акта № 6 внесено коригування вартості наданої послуги за червень 2020 року, відповідно до якого вартість послуги становила 4       246       575       539,88 грн (5 095 890 647,86 грн з ПДВ), зазначений розмір вартості послуги затверджено постановою НКРЕКП від 22.07.2020 № 1435, зі змінами внесеними постановою НКРЕКП від 13.01.2021 № 24;
- актом № 7 від 31.07.2020, відповідно до якого вартість послуги за липень 2020 року становила 3       875       626       336,63 грн (4 650 751 603,96 грн з ПДВ).
В подальшому актом коригування від 31.07.2020 до акта № 7 внесено коригування вартості наданої послуги за липень 2020 року, відповідно до якого вартість послуги становила 4       634       530       383,78 грн (5 561 436 460,54 грн з ПДВ); актом коригування від 11.12.2020 до акта № 7 внесено коригування вартості наданої послуги за липень 2020 року, відповідно до якого вартість послуги становила 4       634       864       467,84 грн (5 561       837 361,41 грн з ПДВ), зазначений розмір вартості послуги затверджено постановою НКРЕКП від 19.08.2020 № 1600, зі змінами внесеними постановою НКРЕКП від 13.01.2021 № 24.
Судом встановлено, що відповідачем було повністю оплачено надані позивачем послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за квітень-липень 2020 року, однак з порушенням строків оплати.
У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язання щодо оплати послуг, наданих у квітні-липні 2020 року, позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача 4 005 100      961,23 грн пені, 1 525 648      878,72 грн 7% штрафу, 585 224 968,41 грн 3% річних та 1      844      876      889,59 грн інфляційних втрат.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.08.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023, позов задоволено частково. Стягнуто з НЕК «Укренерго» на користь ДП «Гарантований покупець» 1 281       114 653,59 грн пені, 1       519       399 502,72 грн штрафу, 585       224 968,41 грн 3% річних, 1 844 876 889,59 грн інфляційних втрат. У решті позовних вимог відмовлено.
Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції встановивши порушення відповідачем зобов`язань за договором № 0414-09051/52/01 від 26.06.2019 по оплаті наданих позивачем послуг у квітні-липні 2020 року, перевіривши надані позивачем розрахунки пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, погодився з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог у зв`язку з помилковим нарахуванням позивачем, всупереч положенням пункту 4.3 договору, штрафу на всю суму вартості наданих відповідачу послуг за квітень-липень 2020 року та неврахуванням при розрахунку суми пені положень законодавства щодо граничного її розміру. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що положення постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій на час дії в країні воєнного стану не поширюються на спірні правовідносини з огляду на те, що пеня та штраф були нараховані позивачем до його впровадження.
Разом з цим, суд апеляційної інстанції також погодився з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій на 99%, оскільки відповідачем не доведено винятковості випадку та наявності умов, що можуть бути підставою для зменшення розміру неустойки.
У касаційній скарзі Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" зазначало про те, що відмовляючи у задоволенні клопотання про зменшення штрафних санкцій, суди попередніх інстанцій не врахували ступеня виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у спірний період, суспільну необхідність господарської діяльності відповідача та її соціальну спрямованість, важкий фінансовий стан відповідача, істотність обставин, що зумовили затримку розрахунків із позивачем та відсутність доказів понесення позивачем збитків у зв`язку з таким простроченням. Крім того, при вирішенні питання зменшення штрафних санкцій, апеляційним судом не враховано винятковості обставин та доводів відповідача щодо значних збитків, завданих енергетичній інфраструктурі через військову агресію та необхідність відновлення нормального функціонування критичних об`єктів соціальної сфери.
Також відповідач послався на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування положень підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» у подібних правовідносинах.
Як вже зазначалось, постановою Верховного Суду від 02.08.2023 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» задоволено частково.    Постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 у справі № 910/8451/21 в частині залишення без змін рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 в частині стягнення 1 281       114 653,59 грн пені та 1       519       399 502,72 грн штрафу скасовано, а справу № 910/8451/21 у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.   У решті постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 у справі № 910/8451/21 залишено без змін.
Розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» в частині стягнення пені та штрафу, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови 

Відповідно до частини 1 статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
При цьому за положенням ч. 1 ст. 550 ЦК України      право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених ст. 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.
Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.
Зокрема, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі.
З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.
Наприклад, такими правилами є правила про неустойку, передбачені      статтями 549-552 ЦК України. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило ч. 3 ст. 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити.
При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
Крім цього, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.
Верховний Суд неодноразово наголошував у своїх постановах, що визначення конкретного розміру, на який зменшуються належні до сплати штрафні санкції, належить до дискреційних повноважень суду.
При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (постанова Верховного Суду від 20.10.2021 у справі №910/8396/20).
Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013.
Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19.
У справі, яка розглядається, НЕК «Укренерго» в обґрунтування клопотання про зменшення пені та штрафу зазначило про скрутне фінансове становище відповідача; відсутність доказів понесення позивачем збитків та інших для нього наслідків порушення зобов`язання відповідачем; суспільну необхідність господарської діяльності відповідача та її соціальну спрямованість; обставини, що зумовили затримку розрахунків із позивачем; ступінь виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у спірний період.
НАК «Укренерго» зазначало про те, що є організацією, що створена для задоволення потреб споживачів в передачі електричної енергії, а тому сплата штрафних санкцій в повному обсязі, в даному випадку, зачіпає не лише майнові інтереси відповідача, а й інші інтереси, оскільки здатність відповідача здійснювати безперебійну передачу електричної енергії прямо залежить від фінансового стану компанії, тобто в спроможності організації в подальшому належним чином здійснювати свою господарську діяльність щодо обслуговування належних йому об`єктів, які забезпечують стале функціонування енергетичної системи в цілому, що ставить під загрозу безперебійне постачання електричної енергії споживачам, може призвести до значних матеріальних збитків та негативних наслідків для держави.
Також відповідач посилався на обставини того, що НЕК «Укренерго» в умовах воєнного стану має для країни вкрай важливе стратегічне значення, постійно зазнає людських та інфраструктурних втрат внаслідок бойових дій та терористичних актів країни-агресора на території України, усунення яких є критично важливим та потребує значних ресурсів, власними силами, засобами та коштами здійснює відновлення інфраструктури з метою недопущення гуманітарної катастрофи і підтримки обороноздатності держави. Ця ситуація привела до суттєвого погіршення фінансового стану відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є підприємством, фінансування якого здійснюється за рахунок платежів від наданих послуг та є організацією відповідальною за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також для забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії. Відповідно до положень ст. 52 Закону №2019-VIII відповідач виконує функції адміністратора розрахунків та адміністратора комерційного обліку.
Згідно із положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії», статусом та особливостями діяльності ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» в сфері функціонування ринку електричної енергії, колегія суддів вважає, що відповідачем доведено належним чином наявність сукупності обставин, пов`язаних з перебігом спірних правовідносин, що вказують на існування виняткових обставин для зменшення штрафних санкцій, а саме:
- ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» виконує покладені на нього спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії;
- загальна вартість послуги, затверджена НКРЕКП, за 2020 рік склала понад 30      299 716 032,09 грн, що перевищує суму, передбачену структурою тарифу на послуги з передачі електричної енергії на весь 2020 рік, встановленою постановою НКРЕКП від 10.12.2019 №2668 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ПрАТ «Укренерго» на 2020 рік», якою встановлено відповідний тариф та його структуру;
- позивачем не надано доказів, які б підтверджували наявність у позивача збитків саме у зв`язку з порушенням відповідачем строків виконання зобов`язання за договором, в той час, як прострочення грошових зобов`язань ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго»            компенсується за рахунок стягнення 3% річних та інфляційних втрат;
- сплати відповідачем суми основного боргу у повному обсязі до звернення з позовом до суду та незначні строки порушення зобов`язання за договором.
Так, стан виконання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем зумовлений певними об`єктивними обставинами. Ці обставини свідчать не про відсутність вини відповідача, водночас вказують на її ступінь як такий, що не пов`язаний з його умислом.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що між сторонами склались специфічні відносини у сфері провадження діяльності з купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом, які регулюються спеціальними нормами чинного законодавства - Законом України «Про ринок електричної енергії» та постанови НКРЕКП № 429 від 14.06.2018, а у спірних відносинах відповідач, як оператор системи передачі, виконує покладені на нього спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, зокрема, загальносуспільний інтерес зі збільшення частки виробництва енергії з альтернативних джерел, підвищення ефективності комбінованого виробництва електричної та теплової енергії, інші спеціальні обов`язки.
Так, відповідно до ч. 7 ст. 62 Закону України «Про ринок електричної енергії» умови виконання спеціальних обов`язків оператора мають забезпечувати покриття економічно обґрунтованих витрат учасника ринку на виконання таких обов`язків.
В свою чергу, господарська діяльність відповідача, визначена ст. 62 Закону України «Про ринок електричної енергії», не встановлює інших джерел доходів для розрахунків за електричну енергію за «зеленим» тарифом, ніж ті, що визначаються спеціальним законодавством та іншими регуляторними актами. Відповідно до процедури, визначеної вказаним Законом та Порядком купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом, відповідач не є користувачем коштів, що сплачуються учасниками балансуючого ринку за надані ним послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, та у разі збільшення НКРЕКП щорічного тарифу, відповідач оплачує такі спеціальні послуги із власних доходів.
Судом апеляційної інстанції враховано, що відповідач виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі (хоча і з простроченням строку), відповідні прострочення з боку відповідача тривалі незначні періоди, а поведінка відповідача свідчила про його намагання належним чином виконати свій обов`язок за договором.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що заявлені до стягнення розміри пені та штрафу є надмірно великими, враховуючи відсутність основної заборгованості, незначні періоди прострочення та відсутність збитків, завданих іншим учасникам господарських відносин, зокрема позивачу.
Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного суду від 23.03.2023 №910/1193/22.
Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до      статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Положеннями ст. 76 ГПК України      визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити подане Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» клопотання про зменшення розміру неустойки та зменшити розмір штрафу та пені до 50 %, а саме: штраф до 759   699   751,36 грн, а пеню до 640   557   326,80 грн.
З огляду на вищевикладене, на переконання колегії суддів, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі № 910/8451/21  підлягає задоволенню частково, а рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі №910/8451/21 слід змінити в частині стягнення пені та штрафу, з урахуванням встановлених обставин, викладених у цій постанові.
Згідно із п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Водночас, колегія суддів зазначає про те, що розподіляючи судові витрати судом враховується, що судові витрати у разі зменшення судом розміру неустойки на підставі ст. 233 Господарського кодексу України та ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, покладається на відповідача (апелянта) повністю без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення є наслідком не необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судом свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами.
Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі № 910/8451/21 задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі                 № 910/8451/21 змінити в частині стягнення пені та штрафу.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25, код ЄДРПОУ 00100227) на користь Державного підприємства «Гарантований покупець» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 27, код ЄДРПОУ 43068454) 640   557   326 (шістсот сорок мільйонів п`ятсот п`ятдесят сім тисяч триста двадцять шість) грн. 80 коп - пені, 759   699 751 (сімсот п`ятдесят дев`ять мільйонів шістсот дев`яносто дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят одна) грн. 36 коп - штрафу.
3.  Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на апелянта.
4. Матеріали справи №910/8451/21 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

          Повний текст постанови підписано 20.02.2024 у зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. на лікарняному.

Головуючий суддя                                                            А.Г. Майданевич 

Судді                                                                                О.М. Гаврилюк

                                                                                В.В. Сулім