ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 711/3658/23                                                Головуючий у І інстанції - Скляренко В.М.
                                                                                                   Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  16 січня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
        Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.        
                                        суддів:                 Костюк Л.О., Оксененка О.М.,   

               при секретарі:                 Чорної К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від                   30 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської митниці про скасування постанови в справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду                    м. Черкаси з позовною заявою до Черкаської митниці, у якій просив:
- скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 31 травня 2023 року № 0015/90200/23;
- закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 471 Митного кодексу України.
Позовні вимоги були мотивовані тим, що спірна постанова, якою Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності є протиправною, позаяк при винесенні оскаржуваної постанови Відповідач неповно з`ясував всі обставини справи.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 листопада 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В апеляційній скарзі Позивач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Доводи апеляційної скарги аналогічні, заявленим у позовній заяві, та містять посилання на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції та невідповідність його висновків таким обставинам.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.
Відповідно до частини 5 ст. 286 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, Позивача та представників Позивача, дослідивши та перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що листом Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області «Про надання інформації» від 07.04.2023 № 4196/24/04-2023 повідомлено Відповідача, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Черкаській області в складі слідчої групи здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні         № 12021250000000944 від 25.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України.
Стороною обвинувачення встановлена наступна інформація щодо пропуску через митний кордон України у зоні діяльності Львівської митниці у період з 01.06.2022 по 04.10.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий 01.02.2017 дійсний до 01.02.2027, українцем, громадянином України, проживаючим в АДРЕСА_1 , дата пропуску 19.06.2022.
Встановлено, що відповідно до відповіді Державної прикордонної служби України за № 91-31175/0/15-22 від 24.10.2022 перетинання державного кордону України, з лініями розмежування з тимчасово окупованими територіями у період з 01.01.2022 по 24.10.2022 громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зафіксовано виїзд 19.06.2022 о 18:03:09 на транспортному засобі НОМЕР_2 , пункт пропуску Шегині на підставі документа НОМЕР_1 та ймовірно останнім під час виїзду за межі України не дотримано процедури митного декларування при фізичному вивезенні коштів готівкову валюту і банківські метали в сумі вартістю, що перевищує в еквіваленті 10000 євро.
Відповідно до статті 222 Кримінально-процесуального кодексу України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.
Враховуючи викладене, Старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області Вітою Нестеренко дозволено використовувати надану Інформацію виключно для проведення перевірки відносно ОСОБА_1 щодо дотримання митного законодавства та можливого вчинення адміністративного правопорушення.
За наслідками перевірки 21.04.2023 Головним державним інспектором Відділу боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Черкаської митниці ОСОБА_2 було складено протокол про порушення митних правил                             № 0015/90200/23 відносно Позивача за ознаками порушення митних правил, передбаченого           ч. 1 ст. 471 МК України.
У вказаному протоколі зазначено, що 19.06.2022 через пункт пропуску «Шегіні-Медика» митного поста «Мостивська» Львівської митниці Позивач здійснив перетин державного кордону України та виїзд до Республіки Польща.
Проходження митного контролю здійснено Позивачем в якості пасажира вантажного транспортного засобу Mercedes, державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом Krone SD, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , що переміщувався по смузі руху «червоний коридор».
Письмове декларування будь-яких товарів, в тому числі валютних цінностей під час проходження митного контролю у пункті пропуску «Шегіні-Медика» митного поста «Мостивська» Львівської митниці Позивачем не здійснювалося.
В подальшому в`їзд на територію Республіки Польщі Позивачем здійснено в якості пасажира транспортного засобу Land Rover Range Rover, державний номерний знак                      НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_4 . 
Під час проходження митного контролю, митним органам Республіки Польща Позивачем було подано письмову митну декларацію, відповідно до якої ним заявлено факт ввезення на територію Республіки Польща готівкових грошових коштів вартістю                      175 000 доларів США, які є його власністю і є доходом від праці.
Згідно з частиною 1 статті 471 МК України недекларування валютних цінностей, що переміщуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, згідно з офіційним курсом Національного банку України на день вчинення порушення митних правил.
З урахуванням офіційних курсів Національного банку України 30,3885 грн/євро та 29,2549 грн/долар США, станом на 19.06.2022 сума валютних цінностей дозволена законодавством України для переміщення через митний кордон України громадянами без їх письмового декларування становила 10387,49 доларів США, що є еквівалентом 10 000 євро.
Таким чином, громадянином України ОСОБА_5 , в порушення вимог частини 3 статті 197 Митного кодексу України, частини 1 статті 8 Закону України «Про валюту і валютні операції», пунктів 5 та 6 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженого постановою правління Національного банку України від 02.01.2019 № 3, пункту 18 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою правління Національного банку України від 02.01.2019 № 5, 19.06.2022 в пункті пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостивська» Львівської митниці при переміщенні через митний кордон України незадекларовано валютних цінностей в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, а саме: 164612,51 доларів США (175 000 доларів США - 10387,49 доларів США), що за офіційним курсом Національного банку України 29,2549 грн/долар США станом на 19.06.2022 становило 4 815 722,52 грн.
Копія вищевказаного протоколу була направлена Позивачу і після її отримання, 16.05.2023 Позивач направив до Черкаської митниці письмові пояснення з приводу обставин, викладених у протоколі.
Так, в своїх поясненнях Позивач зазначив, що 19.06.2022 під час переміщення ним через пункт пропуску «Шегіні-Медика» митного поста «Мостивська» Львівської митниці він мав при собі грошові кошти в сумі 4800 доларів США. Коштів в сумі 175 000 доларів США при виїзді з території України в нього не було і під час огляду транспортного засобу, на якому переміщувався Позивач, та його особистих речей таких коштів не було виявлено працівниками митниці.
Після виїзду з українського митного посту, до в`їзду на територію Республіки Польща, Позивач за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_6 , який за дорученням Позивача та за рахунок його коштів здійснює придбання на території Євросоюзу для підприємницької діяльності Позивача вантажні транспортні засоби та транспортує їх до м. Черкаси. Попередньо, 14.06.2022 Позивач передав ОСОБА_6 350 000 доларів США для придбання 12 одиниць вантажних транспортних засобів. 18.06.2022 ОСОБА_6 повідомив Позивача, що придбав лише 6 одиниць транспортних засобів. 19.06.2022 на нейтральній території між митними постами України «Шегині» та Республіки Польща «Медика» ОСОБА_6 передав Позивачу залишок грошових коштів в сумі 175 000 доларів США, на які Позивач планував в майбутньому придбати вантажні транспортні засоби.
В цей же час на автомобілі Land Rover Range Rover, державний номерний знак                   НОМЕР_4 , з України виїжджала сім`я Позивача і він після зустрічі з ОСОБА_6 спільно зі своєю сім`єю в`їхав до Республіки Польща через митний пост «Медика», де задекларував наявні в нього готівкові кошти в сумі 175 000 доларів США.
Таким чином Позивач зазначив, що не вчиняв порушень митних правил і 19.06.2022 не вивозив з території України через пункт пропуску «Шегині-Медика» грошові кошти в сумі 175 000 доларів США, оскільки вони є частиною грошових коштів в розмірі                      350 000 доларів США, які 14.06.2022 за межі митної території України були вивезені                      ОСОБА_6 з метою придбання для Позивача вантажних транспортних засобів для здійснення господарської діяльності по продажу автозапчастин.
Також, 16.05.2022 представником Позивача до Черкаської митниці було подано клопотання про закриття справи про порушення митних правил № 0015/90200/23 з підстав відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 471 МК України. В якості додатку до клопотання був доданий протокол опитування адвокатом ОСОБА_6, в якому останній підтверджує версію обставин передачі коштів Позивачу.
За наслідками розгляду матеріалів справи про порушення митних правил                               № 0015/90200/23 Заступник начальника Черкаської митниці Панкявічус К.А. прийняв постанову від 31.05.2023, якою Позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 471 МК України.
Даною постановою на Позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, на суму 963 144,60 грн.
Вважаючи постанову в справі про порушення митних правил від 31 травня 2023 року № 0015/90200/23 протиправною, Позивач звернувся з даним адміністративним позовом до адміністративного суду.
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оцінюючи обставини події, яка стала підставою для притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 471 Митного кодексу України (далі - МК України), з огляду на обсяг доказів, наявних в матеріалах справи про порушення митних правил № 0015/90200/23, та обставини, викладені у письмових поясненнях Позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність достатньо обґрунтованих підстав і обставин, які у своїй сукупності свідчать, що Позивачем було допущено порушення визначеного законом порядку вивезення валютних цінностей за межі митної території України без їх письмового декларування у спосіб, передбачений законом, тобто вчинено недекларування валютних цінностей, що переміщуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, внаслідок чого його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 471 МК України.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно ч. 4 ст. 2 КпАП України питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України (далі - МК України).
Засади державної митної справи, зокрема, правовий статус органів доходів і зборів, митна територія та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.
Відповідно до ст. 6 МК України митні інтереси України - це національні інтереси України, забезпечення та реалізація яких досягається шляхом здійснення митної справи; митна безпека - це стан захищеності митних інтересів України.
Згідно зі ст. 8 МК України митна справа здійснюється на основі, зокрема, принципів законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб, заохочення доброчесності, відповідальності всіх учасників відносин, що регулюються цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 МК переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про валюту і валютні операції».
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про валюту і валютні операції» транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною третьої цієї статті закону передбачено, що порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті.
Порядок ввезення, пересилання на митну територію України, вивезення, пересилання з митної території України або транзит через митну територію України фізичними особами, юридичними особами та банками готівкової валюти і банківських металів визначено Положенням про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 3 (далі - Положення № 3).
Пунктом 6 Положення № 3 передбачено, що фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.
Заходи захисту, запроваджені Національним банком України (далі - Національний банк), порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті визначено Положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 5 (далі - Положення           № 5).
Відповідно до п. 18 Положення № 5 фізичні особи-резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересилання за межі України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 євро, на підставі документів, що підтверджують:
1) зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті                  10 000 євро;
2) придбання цією особою банківських металів у банках та/або Національному банку виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті                        10 000 євро.
Документи, що підтверджують зняття готівки з власних рахунків у банках фізичними особами-резидентами з метою її вивезення, є чинними протягом 90 календарних днів із дня зняття ними готівки з власних рахунків у банках.
Пунктом 20 Положення № 5 передбачено, що його норми застосовуються з урахуванням вимог, установлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Таким чином, запровадження в Україні обмежень щодо вільного транскордонного переміщення валютних цінностей на суму понад 10 000 євро без їх письмового декларування є частиною програми фінансового моніторингу та заходом валютного контролю, направленим на забезпечення економічної безпеки країни, а також запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом.
Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 471 МК України недекларування валютних цінностей, що переміщуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, згідно з офіційним курсом Національного банку України на день вчинення порушення митних правил.
У примітці до статті 471 МК України зазначено, що недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»).
Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:
1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;
2) поясненнями свідків;
3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;
4) висновком експерта;
5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Позивачем 19.06.2022 в пункті пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостивська» Львівської митниці при переміщенні через митний кордон України незадекларовано валютних цінностей в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, а саме: 164612,51 доларів США (175 000 доларів США -            10387,49 доларів США), що за офіційним курсом Національного банку України                    29,2549 грн/долар США станом на 19.06.2022 становило 4 815 722,52 грн.
Судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначено, що Позивач не заперечує тих фактів, що відповідні кошти є його власністю, які набуті ним в якості доходу від підприємницької діяльності, знаходились у володінні Позивача на митній території України і були переміщені за межі митної території України, але не особисто Позивачем, а за сприянням ОСОБА_6 , якому він передав 14.06.2022 суму коштів в розмірі                            350 000 доларів США.
Проте, за висновком суду першої інстанції доводи Позивача про те, що переміщення грошових коштів здійснювалось ОСОБА_6 14.06.2022 спростовуються відомостями про обставини виїзду за межі території України ОСОБА_6 , який виїхав з території України через пункт пропуску «Шегіні-Медика» митного поста «Мостивська» Львівської митниці 14.06.2022 і повернувся на територію України 19.06.2022 через той самий пункт пропуску, не здійснюючи при цьому на митних постах України декларування валютних цінностей, що підтверджується відмітками в паспортному документі ОСОБА_6 про в`їзд/виїзд на пункт пропуску «Медика» та листом Львівської митниці від 18 травня 2023 року № 7.27-1/20/7/1715.
Також, суд першої інстанції звернув увагу, що наданий Позивачем протокол від 13.05.2023 опитування адвокатом особи ОСОБА_6 не може бути прийнятий судом в якості доказу, як показання свідка на підтвердження версії Позивача, враховуючи не заявлення стороною Позивача клопотання про допит такої особи в судовому засіданні в якості свідка.
Крім того, суд першої інстанції вказав, що за змістом ст. 366 МК України проходження митного контролю за «червоним коридором» не зумовлює необхідності обов`язкового особистого огляду, а також огляду чи переогляду транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, а лише свідчить про те, що громадянин своїми діями не стверджує того факту, що він не переміщує через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.
Таким чином сам факт проходження митного контролю «червоним коридором» не спростовує можливості прихованого переміщення об`єктів, що підлягають обов`язковому декларуванню.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно зі ст. 366 МК України двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.
Канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.
Канал, позначений символами червоного кольору («червоний коридор»), призначений для всіх інших громадян.
Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.
Початок проходження (проїзду транспортними засобами особистого користування) громадянином каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»), є декларуванням шляхом вчинення дій цим громадянином про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Таке декларування свідчить про факти, що мають юридичне значення.
Громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, стаття 366 МК України не містить положення, що проходження митного контролю за «червоним коридором» не зумовлює необхідності обов`язкового особистого огляду, а також огляду чи переогляду транспортного засобу, ручної поклажі та багажу.
Як вбачається з матеріалів справи, 19.06.2022 через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці Позивачем здійснено перетин митного кордону України та виїзд до Республіки Польща.
Проходження митного контролю здійснено Позивачем в якості пасажира вантажного транспортного засобу Mercedes, державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом Krone SD, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , що переміщувався по смузі руху «червоний коридор».
У зв`язку з проходженням Позивачем митного кордону з української сторони по «червоному» коридору до нього були застосовані заходи передбачені ст. 336 МК України щодо митного контролю: перевірка документів, митний огляд транспортного засобу, ручної поклажі, особистого огляду.
Вказане підтверджується листом Львівської митниці від 12.04.2023 № 7.4-3/28-03/7/8923 (т. 1, а.с. 33), в якому зазначено, що посадовою особою м/п «Мостиська» Львівської митниці 19.06.2022 здійснено оформлення транспортного засобу марки «MERCEDES» державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом державний номерний знак НОМЕР_3 по смузі руху «Червоний коридор» де водієм перебував громадянин України ОСОБА_3 , пасажиром - ОСОБА_1 паспорт НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У справах митного поста «Мостиська» Львівської митниці відсутні будь-які документи щодо декларування товарів чи валютних цінностей під час проходження митного контролю громадянином ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Також в матеріалах даної адміністративної справи наявний Протокол опитування адвокатом особи за її згодою від 04 липня 2023 року (т. 1, а.с. 155-156), в якому ОСОБА_3 , по факту складання протоколу № 0015/90200/23 від 21 квітня 2023 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначив, що                       19 червня 2022 року в другій половині дня він керуючи вантажним автомобілем «Мерседес» перетнув кордон України у пункті пропуску «Шегині-Медика» по «червоному» коридору. У нього в авто був пасажир - ОСОБА_1 .
Під час перетину він та ОСОБА_1 надали працівникам митниці документи та було здійснено огляд транспортного засобу: напівпричепу, кабіни вантажівки, власних речей. При такому огляді він та Позивач знаходилися біля кабіни автомобіля. За результатами перевірки співробітниками митниці, будь-яких заборонених речей та грошових коштів у розмірі 175 000,00 доларів США виявлено не було.
В цей день під час перетину кордону, ОСОБА_3 не бачив у ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 175 000,00 доларів США.
Таким чином, в ані в матеріалах справи про порушення митних правил                                      № 0015/90200/23, ані в матеріалах даної адміністративної справи, відсутні будь які докази, що Позивачем 19.06.2022 переміщено через митний кордон України 175 000,00 доларів США, у зв`язку з чим в нього не виникало обов`язку здійснювати декларування щодо вивезення валютних цінностей на суму понад 10 000 євро.
Як вбачається з пояснень Позивача, наданих Відповідачу щодо протоколу про порушення митних правил від 21 квітня 2023 року № 0015/90200/23, 19.06.2022 під час переміщення Позивачем через пункт пропуску «Шегіні-Медика» митного поста «Мостивська» Львівської митниці він мав при собі грошові кошти в сумі 4800 доларів США. Коштів в сумі 175 000 доларів США при виїзді з території України в нього не було і під час огляду транспортного засобу, на якому переміщувався Позивач, та його особистих речей таких коштів не було виявлено працівниками митниці.
Після виїзду з українського митного посту, до в`їзду на територію Республіки Польща, Позивач за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_6 , який за дорученням Позивача та за рахунок його коштів здійснює придбання на території Євросоюзу для підприємницької діяльності Позивача вантажні транспортні засоби та транспортує їх до м. Черкаси. Попередньо, 14.06.2022 Позивач передав ОСОБА_6 350 000 доларів США для придбання 12 одиниць вантажних транспортних засобів. 18.06.2022 ОСОБА_6 повідомив Позивача, що придбав лише 6 одиниць транспортних засобів. 19.06.2022 на нейтральній території між митними постами України «Шегині» та Республіки Польща «Медика» ОСОБА_6 передав Позивачу залишок грошових коштів в сумі 175 000 доларів США, на які Позивач планував в майбутньому придбати вантажні транспортні засоби.
В цей же час на автомобілі Land Rover Range Rover, державний номерний знак                   НОМЕР_4 , з України виїжджала сім`я Позивача і він після зустрічі з ОСОБА_6 спільно зі своєю сім`єю в`їхав до Республіки Польща через митний пост «Медика», де задекларував наявні в нього готівкові кошти в сумі 175 000 доларів США.
Таким чином Позивач зазначив, що не вчиняв порушень митних правил і 19.06.2022 не вивозив з території України через пункт пропуску «Шегині-Медика» грошові кошти в сумі 175 000 доларів США, оскільки вони є частиною грошових коштів в розмірі                         350 000 доларів США, які 14.06.2022 за межі митної території України були вивезені                      ОСОБА_6 з метою придбання для Позивача вантажних транспортних засобів для здійснення господарської діяльності по продажу автозапчастин.
На підтвердження зазначеного Позивачем Відповідачу було надано: Довіреність від 20 квітня 2022 року, посвідчену Приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Рубан Світланою Світланівною, зареєстровану в реєстрі за № 953; копію паспорта ОСОБА_6 для виїзду за кордон НОМЕР_5 з відмітками про перетин кордону, зокрема 14.06.2022 та 19.06.2022; протокол опитування адвокатом особи за її згодою від 13 травня 2023 року.
Відповідно до вищевказаної Довіреності, Позивач уповноважив ОСОБА_6 бути його представником як на території України так і за її територіальними межами з питань придбання (купівлі) в будь-якій країні на його ім`я за ціну та умовах на його розсуд будь-якого транспортного засобу, в тому числі автомобіля будь-якого року випуску, будь-якої моделі та модифікації; укласти угоду купівлі-продажу, сплатити зазначену в договорі суму коштів, отримати на його ім`я транзитні номерні знаки, оформити на його ім`я транзитну страховку, доставити, транспортувати транспортний засіб до України, розмитнити та поставити на облік на ім`я Позивача у відповідному територіальному органі з надання сервісних послуг МВС чи в інших, уповноважених на те органах.
Для цього Позивачем надано право ОСОБА_6 бути представником у відповідних органах, організаціях, установах, підприємствах, незалежно від їх фори власності і підпорядкування, в тому числі органах нотаріату, магазинах з торгівлі транспортними засобами, компетентних підрозділах органів внутрішніх справ та Державної митної служби України, з органах карантинного контролю, в органах внутрішніх справ та охорони, санітарно-епідеміологічних станціях, ветеринарній службі карантину рослин, в комерційних та інших органах, в Торгівельно-Промисловій палаті України, страхових компаніях, в УкрСЕПРО з вищезазначених питань, експлуатувати та керувати ТЗ, в тому числі в зоні митного контролю, у випадку заміни номерів, вузлів та агрегатів, діяти в межах України, зазначати на власний розсуд місце стоянки ТЗ, одержувати ТЗ зі штрафного майданчику, із зони митного контролю, зняти ТЗ з обліку та поставити на облік в органах реєстрації транспортних засобів, сервісних центрах МВС та одержувати реєстраційні номери, подавати та одержувати необхідні довідки та документи, включаючи заяви (в тому числі вантажні, митні декларації (BMD): MD -1, MD - 2, MB - 3, заповнити митну декларацію, проходити процедуру сертифікації ТЗ, укладати та підписувати необхідні договори, бути присутнім на митному огляді, супроводжувати та зберігати вантажі, укладати договори експедирування вантажу, проводити дії, пов`язані з державною сертифікацією, розписуватись за Позивача під час виконання цієї довіреності, сплачувати належні з нього мита та інші податки, збори та платежі, отримувати в касі митні, належні йому кошти, укладати договір купівлі-продажу даного транспортного засобу та/або вантажу, вчиняти інші дії, необхідні для виконання цієї довіреності.
У протоколі опитування адвокатом особи за її згодою від 13 травня 2023 року (т. 1,  а.с. 84-85) ОСОБА_6 зазначив, що 14 червня 2022 року від Позивача отримав грошові кошти у розмірі 350 тис. доларів США для придбання в Республіці Польщі ряду вантажних автомобілів, та одразу 14 червня 2022 року поїхав з ними до Польщі, даний факт підтверджується відмітками в закордонному паспорті.
У зв`язку з тим, що відпала необхідність у придбанні деяких запланованих автомобілів, ОСОБА_6 мав повернути залишок коштів Позивачу у розмірі 175 тис. доларів США. Враховуючи, що на кордонні Польщі з Україною перед 01 липням 2022 року були шалені черги факт передачі коштів відбувся на нейтральній зоні в другій половині дня 19 червня 2022 року. У зв`язку з тим, що 19 червня 2022 року ОСОБА_6 уже перетнув кордон з Польщею, а Позивач перетнув кордон з Україною, тому зустріч відбулася саме на нейтральній зоні.
Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, переміщення валютних цінностей здійснив водій ОСОБА_6 , що ним не заперечується, а відповідно у Позивача не виникало обов`язку декларувати факт вивезення відповідних коштів з митної території України 19.06.2022.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Щодо висновку суду першої інстанції, що доводи Позивача про те, що переміщення грошових коштів здійснювалось ОСОБА_6 14.06.2022 спростовуються відомостями про обставини виїзду за межі території України ОСОБА_6 , який виїхав з території України через пункт пропуску «Шегіні-Медика» митного поста «Мостивська» Львівської митниці 14.06.2022 і повернувся на територію України 19.06.2022 через той самий пункт пропуску, не здійснюючи при цьому на митних постах України декларування валютних цінностей, що підтверджується відмітками в паспортному документі ОСОБА_6 про в`їзд/виїзд на пункт пропуску «Медика» та листом Львівської митниці від 18 травня 2023 року № 7.27-1/20/7/1715, колегія суддів звертає увагу, що вищевказаний лист Львівської митниці підтверджує лише факт відсутності декларування переміщення валютних цінностей ОСОБА_6 , але не спростовує факт вивезення ним валютних цінностей з території України 14.06.2022 поза митним контролем, про що ним і було надано письмове пояснення до Черкаської митниці, копію паспорта з відмітками про перетин кордону, довіреність від ОСОБА_1 щодо розпорядження його коштами.
Судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні також було зазначено, що наданий Позивачем протокол від 13.05.2023 опитування адвокатом особи ОСОБА_6 не може бути прийнятий судом в якості доказу на підтвердження версії Позивача, враховуючи не заявлення стороною Позивача клопотання про допит такої особи в судовому засіданні в якості свідка.
Проте, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 4 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 65 КАС України як свідок в адміністративній справі судом може бути викликана будь-яка особа, якій відомі обставини, що належить з`ясувати у справі.
Свідок викликається в судове засідання з ініціативи суду або учасників справи. Учасник справи, заявляючи клопотання про виклик свідка, повинен зазначити його ім`я, місце проживання (перебування), роботи чи служби та обставини, щодо яких він може дати показання.
Таким чином, Позивачем відповідно до ст.ст. 44, 77 КАС України як Відповідачу, так і до суду першої інстанції, було надано Протокол від 13.05.2023 опитування водія ОСОБА_6 про обставини отримання ним відповідно до довіреності від ОСОБА_1 валютних цінностей в сумі 350 тис. доларів США на придбання вантажних автомобілів, перевезення такої валюти за кордон 14.06.2022 з метою придбання вантажних автомобілів, зустрічі з ОСОБА_1 на нейтральній території між Польським та Українським митними постами, передачі Позивачу 175 000,00 доларів США.
Разом з тим, якщо у суду виникли сумніви щодо показів водія ОСОБА_6 , то суд з метою з`ясування повно, об`єктивно обставин справи, з метою виключення всіх сумнівів, в порядку ч. 2 ст. 65 КАС України мав право з власної ініціативи викликати ОСОБА_6 в судове засідання та допитати його під присягою про відомі йому обставини, чого судом першої інстанції здійснено не було.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, враховуючи, що належними та допустимими доказами не підтверджується факт вчинення Позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 471 МК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.
Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
При цьому, згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.
Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено за неповного з`ясування обставин справи та порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове судове рішення, яким адміністративний позов Позивача задовольнити повністю.
За правилами ч. 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження сплати відповідних судових витрат в суді першої інстанції Позивачем надано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1095,07 грн.
Крім того, на підтвердження сплати відповідних судових витрат в суді апеляційної інстанції Позивачем надано квитанції про сплату судового збору в загальному розмірі 11557,73 грн.
Відтак, з огляду на задоволення позовних вимог, та згідно з вимогами ч. 7 ст. 139 КАС України, судові витрати підлягають стягненню на користь Позивача з Черкаської митниці, яка є суб`єктом владних повноважень у сумі 12652,80 грн.
Керуючись ст.ст. 139, 241, 242, 243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 листопада 2023 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги  ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 31 травня 2023 року № 0015/90200/23.
Закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 471 Митного кодексу України.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Черкаської митниці (18007, м. Черкаси, вул. Остафі Дашковича, 76, код ЄДРПОУ 44005652) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 12652 (дванадцять тисяч шістсот п`ятдесят дві) грн 80 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      Л.О. Костюк

                                                                                                        О.М. Оксененко