ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 січня 2024 року           справа №200/3033/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Блохіна А.А. ,  Компанієць І.Д. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 р. у справі  № 200/3033/23 (головуючий І інстанції Зеленов А.С. ) за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії ,-  
                                                               ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просила: визнати протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії, та дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо прийняття рішення від 28.04.2023 року № 057250003640 щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії від 28.04.2023 року № 057250003640; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 21.04.2023 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту п.2 ч.2 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, зарахувавши: - до пільгового стажу роботи за Списком № 2 з повним робочим днем періоди роботи з 17.04.1997 по 30.09.2003.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року задоволено частково позовні вимоги, а саме суд: 
Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  про відмову у призначенні пенсії від 28 квітня 2023 року № пенс. спр. 057250003640.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ: 14099344, місцезнаходження: 61022, м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, під`їзд 3, поверх 2)  повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )  від 21 квітня 2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу позивача період роботи з 17 квітня 1997 року по 30 вересня 2003 року, з урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні.   
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ: 14099344, місцезнаходження: 61022, м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, під`їзд 3, поверх 2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що згідно наданих позивачем при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах копій документів загальний страховий стаж складає 38 років 04 місяці 18 днів, пільговий стаж - відсутній, тому було прийнято рішення про відмову.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
21 квітня 2023 року позивач звернулась із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Відповідно до пп.2 п.4.2 Порядку №22-1, за принципом екстериторіальності, заява позивача від 21 квітня 2023 року була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.
Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області від 28 квітня 2023 року № пенс. спр. 057250003640 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого статтею 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, оскільки у довідках №17/45, 17/46 від 21 квітня 2023 року відсутні посилання до постанови, згідно яких заявниця має право на пенсію. Встановлено, що на момент звернення до пенсійного органу позивач має страховий стаж 38 років 04 місяців 18 днів.
Так, відповідно до відомостей трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач працювала в Управлінні технічного контролю якості вугілля та стандартів ДП “Селидіввугілля”: з 01 квітня 1997 року прийнята інженером 2-ї категорії у вугільно – хімічну лабораторію №3 за переводом (запис 11);  17 квітня 1997 року переведена контрольним майстром контрольного пункту опробування “Російський” (запис 12); 01 жовтня 1998 року УТККЦС (мовою оригіналу) перетворено у ДП “Стандарт” ГХК “Селидіввуголь” (запис 13);  24 червня 2003 року ГХК “Селидіввуголь” реорганізовано в ДП “Селидіввугілля” (запис 14) 30 вересня 2003 звільнена на підставі пункту 5 статті 36 КЗпП України (запис 15).
Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №17/45 від 21 квітня 2023 року, яка видана відокремленим підрозділом “Технічний контроль якості вугілля” ДП “Селидіввугілля”, ОСОБА_1 працювала повний робочий день в “Управлінні технічного контролю якості вугілля і стандартів” ВО “Селидіввугілля” і за період з 17 квітня 1997 року по 30 вересня 2003 року (6 років 5 місяців 14 днів) виконувала “Гірничі роботи” “Відкриті гірничі роботи та роботи на поверхні” за професією (посадою) – контрольний майстер пункту опробування “Російський”, що передбачена Списком 2 розділ 1 підрозділ 2010106-23269. Підстава: Постанова Кабінету Міністрів України №442 від 01 серпня 1992 року, наказ про атестацію робочих місць - №46 від 14 серпня 1996 року.
Відповідно до довідки №17/46 від 21 квітня 2023 року, яка видана відокремленим підрозділом “Технічний контроль якості вугілля” ДП “Селидіввугілля”, ОСОБА_1 працювала в “Управлінні технічного контролю якості вугілля і стандартів” ВО “Селидіввугілля”, зокрема, на посаді майстра контрольного пункту опробування “Російський” у період з 17 квітня 1997 року по 30 вересня 2003 року.
У довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №17/45 від 21 квітня 2023 року, яка видана відокремленим підрозділом “Технічний контроль якості вугілля” ДП “Селидіввугілля”, та яка була надана позивачем до пенсійного органу разом із заявою про призначення пенсії,  містяться всі відомості, які передбачені пунктом 20 Порядку № 637, а саме: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу – 17 квітня 1997 року по 30 вересня 2003 року; професія або посада – контрольний майстер пункту опробування “Російський”; характер виконуваної роботи – “Гірничі роботи” “Відкриті гірничі роботи та роботи на поверхні”; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери –  Список 2 розділ 1 підрозділ 2010106-23269; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка -  постанова Кабінету Міністрів України №442 від 01 серпня 1992 року, наказ про атестацію робочих місць №46 від 14 серпня 1996 року.
Крім того, довідка №17/46 від 21 квітня 2023 року відповідає вимогам, які визначені Додатком    № 5 до Порядку №637.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) у редакції на час виникнення спірних правовідносин.
Закон № 1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Згідно з пунктом «б» статті 13 Закону №1788-XII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи – жінкам.
Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі – Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків
Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах статті 114 Закону №1058 є досягнення особою відповідного віку, зайняття повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року.
Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі – Порядок № 637).
Згідно п.1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у  ній трудовий стаж   встановлюється   на  підставі   інших  документів, виданих за місцем роботи,  служби,  навчання,  а  також  архівними установами. 
Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). 
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17, від 18 листопада 2022 року справа № 560/3734/22, від 25 лютого 2021 року справа № 683/3705/16-а, від 31 березня 2020 року справа № 678/65/17.
Матеріали справи свідчать, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у спірні періоди. Також стаж підтверджують архівні довідки. 
Відповідач, як підставу не врахування спірного періоду роботи, зазначає те, що у довідках №17/45, 17/46 від 21 квітня 2023 року відсутні посилання до постанови, згідно яких заявниця має право на пенсію.
Як зазначалось, згідно п.1 Порядку № 637, стаж роботи встановлюється на підставі документів, виданих архівними установами.
Відповідно до п.20 Порядку приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу;  професія або посада;  характер виконуваної роботи; розділ,  підрозділ,  пункт,  найменування  списків  або їх номери, куди  включається  цей  період  роботи; первинні документи за час виконання  роботи,  на  підставі  яких  видана  зазначена довідка. 
Як вбачається зі змісту довідок вони містять необхідні данні та видані належним підприємством. 
У постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
При цьому витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку трудового стажу особи не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 24 квітня 2019 року у справі № 242/3391/17 та від 29 квітня 2020 року у справі № 423/1418/17.
Крім того, довідка №17/46 від 21 квітня 2023 року відповідає вимогам, які визначені Додатком № 5 до Порядку №637.
Оскаржуване рішення відповідача, прийняте щодо позивача, не містить конкретний пункт Порядку №637, який був порушений при заповненні довідок №17/45, 17/46 від 21 квітня 2023 року.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                        ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 р. у справі  № 200/3033/23 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 р. у справі  № 200/3033/23  - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 16 січня 2024 року.

Суддя-доповідач                                                                                   Е.Г. Казначеєв

Судді                                                                                                    А.А. Блохін

                                                                                                            І.Д. Компанієць