ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 грудня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/14917/23	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Олефіренко Н.А.,     
за участю секретаря судового засідання Соловей Л.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро  апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду  від 02.10.2023 р. (суддя Златін С.В.) по справі за позовом Товариства з обмежено відповідальністю «Т Корп Груп» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення – рішення в частині
в с т а н о в и В:
30.06.2023 р. ТОВ «Т Корп Груп»  звернулося  до Дніпропетровського  окружного адміністративного суду   з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення – рішення в частині, де просили  визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Дніпропетровській області, що виявилася в нездійсненні реєстрації в ЄРПН надісланої 15.08.2022 р. в 13.47 ПН № 16 від 25.07.2022 р. та зобов`язати відповідача вважати прийнятою та зареєстрованою 15.08.2022 р. в ЄРПН податкову накладну №16 від 25.07.2022 р. на загальну суму 2  889  600 грн; визнати протиправним та скасувати  прийняте ГУ ДПС у Дніпропетровській області ППР № 0127930411 від 31.05.2023 р. в частині застосування до ТОВ «Т Корп Груп» штрафу в розмірі 48160 грн за порушення граничного строку реєстрації податкової накладної № 16 від 25.07.2022 р.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 р. адміністративний позов задоволений частково. Визнане частково протиправним та скасоване   прийняте ГУ ДПС у Дніпропетровській області ППР № 0127930411 від 31.05.2023 р. в частині застосування до ТОВ «Т Корп Груп» штрафу в розмірі 48 160 грн за порушення граничного строку реєстрації податкової накладної № 16 від 25.07.2022 р., а в іншій частині позову відмовлено.
Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 р.  стягнуто з ГУ ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Т Корп Груп» у якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суму в розмірі 1500 грн.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, де просили додаткове Рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 02.10.2023 р.  скасувати в частині задоволених позовних вимог та відмовити в цій частині позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення є таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Дослідивши матеріали справи, докази по справі, та вислухавши учасників процесу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення без задоволення  апеляційної скарги в зв`язку з наступним.
З матеріалів справи вбачається, що  25.09.2023 р. ТОВ «Т Корп Груп» подало до суду клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу  в розмірі 3  000 грн.
Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Отже, процесуальний закон надає правові підстави для ухвалення додаткового рішення.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
З матеріалів справи вбачається, що з наданих позивачем  доказів щодо  витрат на правничу допомогу, встановлено, що його витрати складають  3  000 грн. за:
Надання правових (юридичних) послуг згідно п.1.1,1.2,2.2  Завдання № 1/29/2023 від 10.07.2023 р. до Договору № 29/2023 від 10.07.2023 р.
Також з матеріалів справи слідує, що витрати, зазначені позивачем,   підтверджені  договором №29/2023 про надання правових (юридичних) послуг від 10.07.2023 р.,  рахунком на оплату № 10072023 від 10.07.2023 р.,  завданням № 1/29/2023 на надання правових (юридичних) послуг від 10.07.2023 р., актом здачі - приймання робіт (надання послуг) № 200923/1 від 20.09.2023 р. 
Статтею 134 КАС України передбачено, що «1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
3. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
6. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
7. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно  статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції, враховуючи  обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг,  керуючись, принципами справедливості та верховенства права,  вважає за необхідне  залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, а  додаткове рішення  - залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 134, 252, 315,316,321,322,325  КАС України, суд –
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ГУ ДПС у Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Додаткове рішення  Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 02.10.2023 р.  – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку  протягом тридцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко