П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/5617/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Салюк П.І.  
Суддя-доповідач -  Сапальова Т.В.   
06 лютого 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Капустинського М.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
 в квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просить:
-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, щодо розрахунку призначеної пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» без врахування довідки №139-Ф, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити нарахування та виплату пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» з 26.01.2022 в розмірі 60% суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зазначеної в довідках, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.01.2022 №139-Ф та від 26.01.2022 №137-Ф.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо розрахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» без врахування довідки від 26.01.2022 №139-Ф, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної з 26 січня 2021 року пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням даних довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 26 січня 2022 року №139-Ф, з урахуванням проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 28 липня 2011 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у зв`язку з призначенням пенсії по інвалідності 2 групи (довідка МСЕК серії АВ №0570098 від 16.09.2015) згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
26.01.2022 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення на пенсію відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу".
Отримавши від пенсійного органу рішення про відмову, ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.07.2022 у справі №560/3921/22 позов ОСОБА_1 до ГУПФ України в Хмельницькій області задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.01.2022 №968250872684 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723-ХІ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи в органах державної податкової служби з 14.02.1994 по 15.10.1997; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 26.01.2022 пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу" в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зазначеної у довідках № №13 7-Ф, 139-Ф, 140-Ф від 26.01.2022.
24.02.2023 позивач звернулася до відповідача із заявою, відповідно до якої просила здійснити нарахування та виплату пенсії з 26.01.2022 відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 60% від заробітку, зазначеного у довідках про складові заробітної плати від 21.06.2022 №137-Ф, №139-Ф виданих ГУПФ України в Хмельницькій області.
Листом від 10.03.2023 №2429-1987/К-03/8-2200/23 ГУПФ України в Хмельницькій області повідомило позивача, що на виконання рішення суду до стажу державної служби зараховано періоди роботи в органах державної податкової служби з 14.02.1994 по 15.10.1997. З урахуванням зазначеного стаж на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби, склав 17 років 11 місяців 05 днів. На виконання рішення суду з 26.01.2022 пенсію обчислено в розмірі 60% заробітної плати, зазначеної у довідках ГУПФ України в Хмельницькій області №137-Ф та №140-Ф від 26.01.2022. Розмір пенсії становить 7902,24 грн. Враховуючи відсутність 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців (станом на 01.05.2016), підстав для врахування при обчисленні пенсії довідки від 26.01.2022 №139-Ф (для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби) немає.
Вважаючи відмову відповідача протиправною, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом.
Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" №889-VІІІ від 10.12.2015 (надалі - Закон №889-VІІІ). Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", стаття 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій.
У зв`язку з набранням чинності Законом №889-VІІІ з 01.05.2016 втратив чинність Закон №3723-VIII окрім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до п. 2 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889 з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.
Пунктами 10, 12 розд. ХІПрикінцеві та перехідні положенняЗакону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отже, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з ч.1 ст.37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до ч.9 ст.37 Закону №3723-XII пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.
Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі (ч. 10 ст. 37 Закону № 3723-XII).
Якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв`язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі (ч. 12 ст. 37 Закону №3723-XII).
Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), за останньою зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.
Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року за результатами апеляційного перегляду рішення Верховного Суду 04 квітня 2018 року у зразковій справі № 822/524/18 (Пз/9901/23/18).
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.07.2022 у справі №560/3921/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.01.2022 №968250872684 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723-ХІ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи в органах державної податкової служби з 14.02.1994 по 15.10.1997; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 26.01.2022 пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу" в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зазначеної у довідках № №13 7-Ф, 139-Ф, 140-Ф від 26.01.2022.
При цьому, підставою звернення позивача до суду з даним позовом стала та обставина, що при призначенні та нарахуванні пенсії згідно з вимогами Закону України «Про державну службу», пенсійним органом не враховано довідки від 26.01.2022 №137-Ф, №139-Ф, видані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно з вимогами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, обставина стосовно наявності у ОСОБА_1 права на призначення пенсії по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу» доказуванню не підлягає, оскільки така обставина встановлена судовим рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.07.2022 у справі №560/3921/22, яке набрало законної сили 15.12.2022.
Щодо висновків суду першої інстанції стосовно врахування довідок від 26.01.2022 №137-Ф, №139-Ф, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, при здійсненні перерахунку пенсії державного службовця, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" затверджено Порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII (далі Порядок).
Відповідно до п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах 3-5 цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Приписами частини 1 статті 1 Закону України від 24 березня 1993 року №108/95-ВР «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Статтею 2 Закону №108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.
Так, частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Відповідно до статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема, суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів вказує, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, на які нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, повинні враховуватися при обчисленні розміру пенсії.
З матеріалів справи встановлено, що на день звернення ОСОБА_1 до ГУПФ України в Хмельницькій області із заявою від 26.01.2022 про переведення з одного виду пенсії на інший, а саме на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу», стаж позивача на державній службі становив 23 роки 7 місяців 30 днів, а станом на 01.05.2016 становив 17 років 11 місяців 05 днів (а.с.11-15).
Стаж державної служби підтверджується записами трудової книжки позивача, а також довідкою від 26.01.2022 №137-Ф, в якій зазначено, що ОСОБА_1 встановлено надбавку у розмірі 50% за стаж державної служби 23 роки (а.с.16-15).
Таким чином, позивач має право на обчислення пенсії державного службовця із врахуванням заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення відповідача від 10.03.2023 в частині відмови в проведенні перерахунку пенсії згідно із Законом України «Про державну службу» на підставі довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.01.2022 №139-ф є протиправним та підлягає скасуванню.
Отже, суд, з метою забезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, вважав обгрунтовано зобов`язати ГУПФ України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної з 26.01.2021 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням даних довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 26.01.2022 №139-Ф, з урахуванням проведених виплат.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
          
Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Ватаманюк Р.В.    Капустинський М.М.