УХВАЛА
18 березня 2024 року 
м. Київ 
справа № 240/19765/23
адміністративне провадження № К/990/7283/24  
Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В. Е.,
перевіривши касаційну скаргу Житомирської обласної прокуратури
на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2024 року 
у справі №240/19765/23 за позовом Керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови,
УСТАНОВИВ:
Керівник Житомирської обласної прокуратури Білошицький Олександр Васильович звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , у якому просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 12.06.2023 року, винесену у виконавчому провадженні №68754998 про накладення штрафу на Житомирську обласну прокуратуру в розмірі 10200 грн.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2024 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Житомирська обласна прокуратура подала касаційну скаргу до Верховного Суду.
Перевіривши касаційну скаргу, Суд зазначає наступне.
Так справа № 240/19765/23 не є справою незначної складності, оскільки як вбачається із ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року про відкриття провадження в адміністративній справі № 240/19765/23, Суд не відносив вказану справу до справ незначної складності.
Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно із частиною третьою статті 55 КАС України, юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
Згідно із частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Приписами статті 59 КАС України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (частина третя статті 59 КАС України).
Судом установлено, що касаційна скарга підписана Олександром Слівінським як представником Житомирської обласної прокуратури, який на підтвердження своїх повноважень, додав до матеріалів касаційної скарги довіреність, видану керівником обласної прокуратури, якою прокурор Слівінський О.О. уповноважується представляти інтереси Житомирської обласної прокуратури у суді.
Суд також зауважує, що відповідно до ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі №303/4297/20, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.
Таким чином, повноваження посадових осіб діяти від імені суб`єкта владних повноважень в порядку самопредставництва підтверджуються законом, статутом, положенням, трудовим договором та за потреби посадовою інструкцією.
Копій зазначених документів, на підтвердження повноважень Слівінського О.О. діяти від імені Житомирської обласної прокуратури, до касаційної скарги не додано.
З огляду на викладене, право Слівінського О.О. на підписання та подання касаційної скарги від імені Житомирської обласної прокуратури в порядку самопредставництва не підтверджено.
Згідно з пунктом першим частини п`ятої статті 332 КАС України, касаційна скарга не    приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
За таких обставин, суддя не вбачає підстав для прийняття до розгляду вказаної касаційної скарги, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не    підтверджено у встановленому законом порядку.
Враховуючи вимоги пункту першого частини п`ятої статті 332 КАС України, касаційна скарга підлягає поверненню.
Повернення касаційної скарги з огляду на її підписання особою, право якої на    вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку, та    надання заявнику права у межах розумних строків та при дотриманні всіх інших визначених процесуальним законом вимог на повторне звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою не є обмеженням доступу до суду та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.
Керуючись статтями 55, 332 КАС України, - 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Житомирської обласної прокуратури на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2024 року у справі № 240/19765/23 за позовом Керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови -    повернути скаржнику.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду                                                                      В. Е. Мацедонська