ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 березня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 336/10405/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),   суддів:  Щербака А.А., Баранник Н.П.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 грудня 2023 року (суддя 1-ї інстанції Савеленко О.А.) в адміністративній справі №336/10405/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,- 

ВСТАНОВИВ:
01.10.2023 позивачка звернулася до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, про незгоду з постановою  серії ЗАВ № 03471031 про накладення на неї адміністративного стягнення за перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів на 33 км/год, оскільки не керувала у час зафіксований адміністративного правопорушення транспортним засобом «Jeep Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 . В цей період вона передала іншим фізичним особам належний їй на праві власності транспортний засіб. Крім того, вважає, що з постанови не зрозуміло, за яке конкретно правопорушення, що перелічені в п.12.9 (б) Правил дорожнього руху України притягається особа, яка керувала належним їй автомобілем. Також зазначає, що  спірна постанова не містить її зображення, що б свідчило про те, що саме вона вчинили правопорушення.
Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 грудня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивачем на вказане рішення суду подано апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального права, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції у даній справі та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В апеляційній скарзі позивач вказує, що не керувала у час зафіксований адміністративного правопорушення транспортним засобом «Jeep Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 . В цей період вона передала іншим фізичним особам належний їй на праві власності транспортний засіб. Крім того, вважає, що з постанови не зрозуміло, за яке конкретно правопорушення, що перелічені в п.12.9 (б) Правил дорожнього руху України. Також вказує про неврахування судом першої інстанції  рішення Конституційного Суду №23-рп/2010 яким визнано неконституційним положення ч. 1 ст. 14-1 КУпАП.
Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги,  колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно постанови серії ЗАВ № 03471031 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, складеної відносно   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  за ч.1 ст.122 КУпАП, про те, що  10.09.2023 о 15 год. 26 хвилин за адресою: М30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине 404+377 зафіксовано транспортний засіб «Jeep Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 , особа яка керувала транспортним засобом перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 3 км/год, чим порушила п.12.9 (б) ПДР України. На позивачку накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , транспортний засіб «Jeep Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_1 .
На долученому до відзиву представником відповідача диску містяться фотознімки та відеозапис автоматичної фіксації перевищення швидкості водієм транспортного засобу «Jeep Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 10.09.2023 о 15 годині 26 хвилин під час зустрічного напрямку руху М30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине 404+377, швидкість автомобілю 83 (82) км/год, обмеження швидкості 50 км\год. Фіксація здійснена технічним засобом Каскад, 053-1120.
Позивачка  не погодившись з постановою,  звернувся до суду із зазначеним позовом.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову у повному обсязі, вказав, що факт вчинення правопорушення доведено наявними та допустимим доказами, підстави для скасування правомірної постанови відсутні.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Положеннями пунктів 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 року № 1306 (далі ПДР України) Водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "й" пункту 30.3 цих Правил.
Відповідно до ч. 1 ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14 2 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Приписами ч. 1 ст. 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вказані норми законодавства вказують на те, що Національна поліція України уповноважена через своїх працівників притягувати учасників дорожнього руху та власників транспортних засобів до адміністративної відповідальності за вчинення визначених законом адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.
Поряд з вказаним, частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідачем, на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, було надано до суду відеозапис та фотозйомку з технічного засобу Каскад 053-1120. 
Відповідно до фотофіксації транспортний засіб «Jeep Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 10.09.2023 о 15 годині 26 хвилин під час зустрічного напрямку руху М30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине 404+377, швидкість автомобілю 83 (82) км/год, обмеження швидкості 50 км\год, отже зафіксовано перевищення обмеження швидкості руху на 33 км/год.
З матеріалів справи вбачається, що комплекс автоматичної фото-відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху Каскад, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, затверджений сертифікатом № UA.TR/001 22 093-21, виданим 02.07.2021.
Стосовно доводів позивача, що в час вчинення зафіксованого правопорушення не перебувала за кермом транспортного засобу, то колегія суддів їх відхиляє,  оскільки відповідно до ст.14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, несе відповідальна особа - фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб.
Тобто, факт керування саме позивачем транспортним засобом не потребує підтвердженню, оскільки, законодавцем чітко визначено, що відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, несе не водій, а фізична особа, за якою транспортний засіб зареєстровано.
Доказів того, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув з володіння позивача внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу, а так само, що позивач своєчасно до моменту вчинення правопорушення звернувся до сервісного центру МВС для внесення відповідних відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, суду надано не було.
Посилання скаржниці на рішення Конституційного Суду №23-рп/2010 яким визнано неконституційним положення ч. 1 ст. 14-1 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає не релевантними до цієї справи, адже в зазначеному рішенні Конституційний Суд аналізував приписи ст. 14-1 КУпАП ( в редакції чинній станом на 2010 рік), та визнав неконституційними статтю 14-1 та частину шосту статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Питання щодо конституційності статті 14-2 в означеному рішенні не Судом не вирішувалось. 
Також є безпідставними доводи скаржника про не зрозумілість,  за яке конкретно правопорушення, що перелічені в п.12.9 (б) Правил дорожнього руху України притягається до відповідальності, оскільки спірна постанова містить опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в спірному випадку постанова винесена з дотриманням всіх вимог, встановлених КУпАП, а тому підстави для її скасування відсутні.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Розподіл судових витрат  не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ст.ст. 286, 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення  Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 грудня 2023 року в адміністративній справі №336/10405/23 – залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник