ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2024 року	Львів	Справа № 260/1825/23 пров. № А/857/15757/23	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                            Мікули О. І.,
суддів          -                                                    Курильця А. Р., Пліша М. А., 
з участю секретаря судового засідання –     Єршової Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 липня 2023 року у справі №260/1825/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,-

суддя в 1-й інстанції – Іванчулинець Д. В.,
час ухвалення рішення – 05.07.2023 року, 
місце ухвалення рішення – м. Ужгород,
дата складання повного тексту рішення – 17.07.2023 року,

                                                         в с т а н о в и в:

Позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів – Закарпатської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення оформлене протоколом чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №80 від 13 березня 2023 року “Про виключення ОСОБА_1 прокурора Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області з графіку співбесід з прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих)” від 20 лютого 2023 року; зобов`язати чотирнадцяту кадрову комісію обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), або іншу кадрову комісію у разі ліквідації цієї включити його до графіку співбесід з прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих); визнати протиправними та скасувати наказ керівника Закарпатської обласної прокуратури від 23 лютого 2023 року №111, яким скасовано наказ Закарпатської обласної прокуратури від 25 жовтня 2022 року №640 про його поновлення на посаді прокурора Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області; поновити його на посаді прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської обласної прокуратури з 22 жовтня 2021 року; стягнути з Закарпатської обласної прокуратури на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу без утримання податків й інших обов`язкових платежів, починаючи з 22 жовтня 2021 року по день прийняття судом рішення про поновлення на роботі; стягнути всі понесені ним судові витрати; допустити негайне виконання рішення суду в частині його поновлення на посаді прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області з 22 жовтня 2021 року; допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з Закарпатської обласної прокуратури на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць (а.с.1-9).
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 липня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що він підлягає подальшому проходженню атестації, оскільки обставини, які були предметом позову у справі №260/6716/21 про скасування рішення про неуспішне проходження прокурором атестації ухваленого за наслідком складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки перестали існувати, оскільки наявне нове рішення Чотирнадцятої кадрової комісії від 09 січня 2023 року оформлене протоколом №76 і рішенням №1 (яке на даний час чинне, у встановленому порядку не скасоване) про його допуск до співбесіди. Зазначає, що є чинними і не скасованими три рішення, які носять характер акту індивідуальної дії, а саме: рішення Першої кадрової комісії оформлене протоколом №12 від 20 листопада 2020 року про надання позивачу права повторного складання іспиту на загальні здібності; рішення П`ятнадцятої кадрової комісії №228 від 13 вересня 2021 року "Про неуспішне проходження прокурором атестації"; рішення Чотирнадцятої кадрової комісії від 09 січня 2023 року оформлене протоколом №76 і рішенням №1 (яке на даний час чинне, у встановленому порядку не скасоване) про його допуск до співбесіди. Вказує, що ці рішення є рівносильними, жодне з них не має вищої сили по відношенню до іншого, однак перші два рішення вичерпали свою дію через настання обставин, які виникли у майбутньому, а саме: складення іспиту на загальні здібності і допущення позивача до наступного етапу атестації - співбесіди. Крім того, зазначає, що при атестації місцевих прокурорів було застосовано різні процедури атестації, які виразились у наданні можливості одним прокурорам і відмову іншим у підтвердженні своєї компетенції та відповідності критеріям необхідним для зайняття посади прокурора в окружних прокуратурах. Відповідачем не було реально забезпечено поновлення прав на його працю, реалізації належних його правових очікувань щодо повторного складання іспиту на загальні здібності. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Відповідачі подали відзиви на апеляційну скаргу. На спростування доводів апеляційної скарги позивача відповідачі зазначають про те, що на підставі чинних на той час судових рішень у справі №260/6716/21 позивача було поновлено на посаді прокурора Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області. При цьому, Законом України «Про внесення змін до розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» щодо окремих аспектів дії перехідних положень» від 15 червня 2021 року №155-ІХ передбачено безальтернативну обов`язковість проходження атестації для можливості обіймання посади прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласній чи окружній прокуратурі, у томі числі у разі поновлення на посадах за рішеннями судів та залишено в силі підпункти 1 та 2 пункту 19 розділу ІІ Закону №113-ІХ, тому рішенням чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 09 січня 2023 року №1 ОСОБА_1 допущено до проходження співбесіди та включено до графіку співбесід з прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) на 20 березня 2023 року. Однак постановою Верховного Суду від 21 лютого 2023 року скасовано рішення у справі №260/6716/21 про поновлення позивача на посаді, тому наказом керівника Закарпатської обласної прокуратури від 23 лютого 2023 року №111к скасовано наказ від 25 жовтня 2022 року № 640к про поновлення позивача. Таким чином, на засіданні чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) 13 березня 2023 року протоколом №80 ОСОБА_1 виключено з графіку проведення співбесід з прокурорами місцевих прокуратур. З врахуванням наведеного вважають, що наказ керівника Закарпатської обласної прокуратури від 23 лютого 2023 року №111к, яким скасовано наказ про поновлення позивача на посаді, прийнято в межах повноважень і у відповідності до норм чинного законодавства, а отже у кадрової комісії відсутні правові підстави щодо продовження проведення атестації з позивачем (включення позивача до графіку проведення атестації), який вже не є прокурором. Підстави для подальшого проходження атестації на підставі Закону № 113-ІХ відсутні. Таким чином, вважають, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Позивач (апелянт) – ОСОБА_1 у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Представник відповідача – Цинайко Н. І. у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиви на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працював в органах Закарпатської обласної прокуратури з 08 серпня 2009 року по 23 лютого 2023 року.
25 вересня 2019 року набрав чинності Закон України від 19 вересня 2019 року №113 -ІХ “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури” (далі по тексту - Закону №113-ІХ).
04 листопада 2020 року позивач на виконання вимог Закону №113-ІХ, Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019 року №221 склав іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, за результатами якого позивачем отримано 89 балів, що є меншим прохідного балу.
04 листопада 2020 року одразу після іспиту позивачем написано заяву до Голови першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу Генерального прокурора з проханням надати можливість перездати іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки через порушення роботи комп`ютерної техніки, які полягали в тому, що комп`ютер працював з тривалими затримками завантаження файлів запитань: як у вербальному, так і в абстрактно-логічному блоці, внаслідок чого скорочувався час для надання відповідей на запитання, також була затримка у функціонуванні комп`ютерної мишки залипання її клавіші, що не давало змогу правильно та вчасно відповісти на запитання. Крім того, під час іспиту знаходився в хворобливому стані, а саме: був підвищений тиск. 05 листопада 2020 року та 13 листопада 2020 року повторно звертався з заявами, які направив на електронну адресу першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих).
Пунктом 6 порядку денного засідання першої кадрової комісії від 20 листопада 2020 року був розгляд заяв інших осіб щодо оскарження результатів іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки 4 листопада 2020 року, в тому числі заяви ОСОБА_1 , яким 04 листопада 2020 року набрано 89 балів.
Зі змісту протоколу №12 від 20 листопада 2020 року вбачається, що позивач під час іспиту відмічав некоректну роботу, технічні збої, що призвело до зменшення часу на тестування, а також незадовільний стан здоров`я.
За результатами розгляду другого питання друга кадрова комісія вирішила: на підставі п.11. Розділу 1 Порядку та за результатами розгляду заяв визнати причини поважними.
23 листопада 2020 року за результатами розгляду звернень позивача на його електронну адресу з першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів (Е-mail: m1kadrkom@gp.gov.ua) надійшла інформація, згідно з якою його заяви щодо нової здачі іспиту (2 етап) задоволені, новий час та дата перескладання будуть оприлюднені на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Наказом виконувача обов`язків Генерального прокурора від 16 липня 2021 року №236 визнано такими, що втратили чинність накази Генерального прокурора, в тому числі від 10 вересня 2020 року №422 “Про створення першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих).
Через п`ять днів після ліквідації першої кадрової комісій обласних прокуратур наказом Генерального прокурора №239 від 22 липня 2021 року “Про створення п`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих” (із змінами внесеними наказом №248 від 04.08.2021) з метою здійснення атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) створити п`ятнадцяту комісію обласних прокуратур.
П`ятнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) 13 вересня 2021 року прийнято рішення №228 "Про неуспішне проходження прокурором атестації”, згідно з яким прокурор Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_1 за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки набрав 89 балів, що є менше прохідного балу (93) для успішного складання іспиту, встановленого наказом виконувача обов`язків Генерального прокурора від 07 жовтня 2020 року №474 “Про встановлення прохідного бала для успішного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки під час атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), а також оприлюднення зразка (прикладу) тестових питань (завдань) та правил складання іспиту”.
У зв`язку з цим прокурор Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_1 неуспішно пройшов атестацію.
На виконання цього рішення видано наказ керівника Закарпатської обласної прокуратури №603к від 21 жовтня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ “Прикінцеві положення” Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури” №113-ІХ з 22 жовтня 2021 року (а.с.26).
За захистом своїх порушених прав позивач звернувся у суд з адміністративним позовом до Закарпатської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора та П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів про визнання протиправним та скасування рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №228 від 13 вересня 2021 року "Про неуспішне проходження прокурором атестації", визнати протиправним та скасувати наказ керівника Закарпатської обласної прокуратури №603-к від 21 жовтня 2021 року, яким його звільнено з посади прокурора Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області та органів Закарпатської обласної прокуратури на підставі підпункту 2 пункту 20 розділу ІІ “Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури” з 22 жовтня 2021 року, поновити на посаді прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської обласної прокуратури з 22 жовтня 2021 року.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13 вересня 2021 року за №228 "Про неуспішне проходження прокурором атестації". Визнано протиправним та скасовано наказ Закарпатської обласної прокуратури від 21 жовтня 2021 року №603к. Поновлено його на займаній на час звільнення посаді прокурора Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області з 23 жовтня 2021 року. Стягнуто із Закарпатської обласної прокуратури на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 жовтня 2021 року по 17 травня 2022 року у розмірі 53183,13 грн, з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.
25 жовтня 2022 року на підставі наказу керівника Закарпатської обласної прокуратури №640к від 25 жовтня 2022 року ОСОБА_1 поновлено на посаді прокурора Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області.
Рішенням чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 02 січня 2023 року позивача включено до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки на 09 січня 2023 року.
09 січня 2023 року позивачем складено іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки і отримано результат у 118 балів.
За наслідком складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки чотирнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) ухвалено рішення від 09 січня 2023 року (протокол №76, рішення №1) про допуск позивача до співбесіди та протоколом від 20 січня 2023 року №79 включено до графіку співбесід з прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) на 20 березня 2023 року, вказана інформація розміщена на веб-сайті Офісу Генерального прокурора в розділі “атестація”.
13 березня 2023 року на підставі протоколу чотирнадцятої комісії №80 позивача виключено з графіку співбесід з прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) на підставі інформації про винесення наказу керівником Закарпатської обласної прокуратури №111 від 23 січня 2023 року про скасування наказу №640к від 25 жовтня 2022 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області.
Наказом керівника Закарпатської обласної прокуратури №111 к від 23 лютого 2023 року скасовано наказ Закарпатської обласної прокуратури №640к від 25 жовтня 2022 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області. Підстава: постанова Верховного Суду від 21 лютого 2023 року у справі за №260/6716/21 (а.с.27 зворот).
Не погоджуючись вищезазначеним наказом, позивач звернувся з цим позовом у суд.
Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі постанови Верховного Суду від 21 лютого 2023 року у справі №260/6716/21 наказом керівника Закарпатської обласної прокуратури від 23 лютого 2023 року №111к скасовано наказ від 25 жовтня 2022 року №640к про поновлення позивача на роботі, при цьому, Законом №113-ІХ визначено правові засади атестації саме діючих прокурорів, а отже, допуск особи, яка на момент проведення атестації не є прокурором у розумінні Закону №1697-VII до проведення атестації не узгоджуватиметься із принципами Конституції України, Закону №1697-VII, та Закону №113- IX, тобто Закон №113-ІХ в частині щодо проходження прокурорами атестації не поширюється на осіб, які не мають статусу прокурора. Таким чином, оскільки наказ про поновлення позивача було скасовано на підставі постанови Верховного Суду та позивач втратив статус прокурора, то він і не підлягає подальшому проходженню атестації, а тому наказ керівника Закарпатської обласної прокуратури від 23 лютого 2023 року №111к, яким скасовано наказ про поновлення позивача на посаді, прийнято в межах повноважень і у відповідності до норм чинного законодавства, і у кадрової комісії відсутні правові підстави щодо продовження проведення атестації з позивачем (включення позивача до графіку проведення атестації), який вже не є прокурором; підстави для подальшого проходження атестації на підставі Закону №113-ІХ відсутні. Крім того, оскільки звільнення позивача відбулось правомірно, то підстави для задоволення похідних вимог про поновлення його на посаді та стягнення середнього заробітку відсутні.
Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України “Про прокуратуру” від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) та Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури” №113-ІХ (далі - Закон №113-ІХ) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Останній Закон набрав чинності 25.09.2019 року та започаткував реформування системи органів прокуратури.
Стаття 4 Закону №1697-VII передбачає, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Законом №1697-VII забезпечуються гарантії незалежності прокурора, зокрема, щодо особливого порядку його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності тощо.
Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону №1697-VІІ прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.
У тексті Закону №1697-VII слова Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури замінено відповідно на Офіс Генерального прокурора, обласні прокуратури, окружні прокуратури.
За змістом п.6 розділу II “Прикінцеві і перехідні положення” Закону №113-ІХ з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі п.9 ч.1 статті 51 Закону №1697-VІІ.
Відповідно до п.7 розділу II “Прикінцеві і перехідні положення” Закону №113-ІХ прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.
Таким чином, Закон №113-ІХ визначає виключну умову для переведення прокурора, який обіймав посаду в Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, до реформованих Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур - успішне проходження атестації.
При цьому, згідно з п.19 розділу II “Прикінцеві і перехідні положення” Закону №113-ІХ прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України “Про прокуратуру” за умови настання однієї із наступних підстав, зокрема, рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури.
Закони №1697-VІІ та 113-ІХ є спеціальними законами, які визначають підстави для звільнення прокурора з посади, при цьому останній Закон встановлює особливості звільнення прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах внаслідок оголошеного реформування системи органів прокуратури і таке звільнення пов`язане з результатами проходження атестації, яка є єдиною умовою переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах.
Таким чином, з системного аналізу наведених вище правових норм можна дійти висновку про те, що успішне проходження атестації є умовою для переведення прокурора в результаті реформи системи органів прокуратури на посаду прокурора Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур, разом з тим, рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури є підставою для звільнення з посади.
Так, процедура атестації прокурорів передбачена п.9 розділу II “Прикінцеві і перехідні положення” Закону №113-ІХ та здійснюється відповідно до Порядку проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором. Наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019 року №221 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), затверджено Порядок проходження прокурорами атестації (далі - Порядок №221).
Пункт 1 розділу І Порядку №221 передбачає, що атестація прокурорів - це встановлена розділом II “Прикінцеві і перехідні положення” Закону №113-ІХ та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.
За змістом п.9 розділу І Порядку № 221 атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації. Форми типових заяв прокурора встановлено у додатку 2 цього Порядку.
Відповідно до п.10 розділу І Порядку №221 заява, вказана у п. 9 розділу І цього Порядку, подається Генеральному прокурору прокурорами Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), прокурорами регіональних прокуратур, військових прокуратур регіонів (на правах регіональних), прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів та інших військових прокуратур (на правах місцевих) до 15 жовтня 2019 року (включно). Особа, яку за рішенням суду поновлено на посаді прокурора або слідчого прокуратури після 15 жовтня 2019 року, подає таку заяву Генеральному прокурору упродовж 5 днів після видання керівником органу прокуратури наказу про її поновлення на посаді. Заява підписується прокурором особисто.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання пункту 10 Порядку № 221 Генеральному прокурору подано заяву встановленої форми про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію, тобто останнім надано персональну згоду на те, що у разі прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації, його буде звільнено відповідно до вимог підпункту 2 пункту 19 розділу II Закону № 113-ІХ. Така згода є усвідомлення наслідків неуспішного проходження атестації.
Згідно з п.5 розд. І Порядку №221 предметом атестації є оцінка: професійної компетентності прокурора (у тому числі загальних здібностей та навичок); професійної етики та доброчесності прокурора.
За змістом п.13 розд. II “Прикінцеві і перехідні положення” Закону № 113-ІX атестація прокурорів включає такі етапи:
1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному веб сайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди;
2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.
Атестація може включати інші етапи, не проходження яких може бути підставою для ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором. Перелік таких етапів визначається у Порядку проходження прокурорами атестації, який затверджує Генеральний прокурор.
Як правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 успішно пройшов перший етап атестації - іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та був допущений до наступного етапу атестації - складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. Разом з тим, 04 листопада 2020 року за наслідками складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (другий етап атестації) позивач набрав 89 балів, що з урахуванням наказу виконувача обов`язків Генерального прокурора від 07 жовтня 2020 року №474 є менше прохідного балу (93) для успішного складання іспиту.
При цьому, на засіданні п`ятнадцятої кадрової комісії 26 серпня 2021 року (протокол № 7) розглянуто питання щодо включення ОСОБА_1 до графіку складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки та при розгляді вказаного питання встановлено, що згідно з відомостями про результати складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, проходження тестування з боку позивача було завершено, під час проведення тестування звернень від ОСОБА_1 до робочої групи та до членів комісії не надходило, акти про дострокове завершення тестування з незалежних від членів комісії та прокурора причин, відповідно до пункту 7 розділу І Порядку № 221, не складалися.
Сам факт звернення прокурора із заявою про технічні збої програмного забезпечення після неуспішного проходження ним атестації не є доказом їх наявності.
Відповідно до пункту 17 розділу II Закону України №113-ІX та пункту 7 розділу І Порядку № 221, повторне проходження одним і тим самим прокурором атестації або одного з її етапів, забороняється.
Підстав для повторного проходження позивачем тестування Комісією № 15 не встановлено.
З врахуванням наведеного, кадровою комісією, відповідно до вимог пунктів 13, 16, 17 розділу II Закону № 113-ІХ, пункту 6 розділу І, пунктів 5, 6 розділу III Порядку № 221, прийнято рішення від 13 вересня 2021 року № 228 про неуспішне проходження позивачем атестації та на виконання положень пп.2 п.19 розділу II Закону №113-ІХ, наказом Закарпатської обласної прокуратури від 21 жовтня 2021 року №603к ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області та органів прокуратури у зв`язку з рішенням кадрової комісії про неуспішне проходження атестації.
Не погодившись з прийнятим рішенням за наслідками атестації та наказом про звільнення з посади та органів прокуратури, позивач звернувся у суд з позовом.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року у справі №260/6716/21 частково задоволено позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Закарпатської обласної прокуратури, п`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Визнано протиправними та скасовано рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13.09.2021 №228 про неуспішне проходження атестації, наказ Закарпатської обласної прокуратури від 21 жовтня 2021 року №603к про звільнення позивача з посади. Поновлено ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді прокурора Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області з 23 жовтня 2021 року. Стягнуто з Закарпатської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 53183,13 грн. з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів. Рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 3719,10 грн. допущено до негайного виконання.
Так, на підставі чинних на той час судових рішень у справі №260/6716/21 наказом керівника Закарпатської обласної прокуратури від 25 жовтня 2022 №640к ОСОБА_1 поновлено на посаді прокурора Ужгородської місцевої прокуратури Закарпатської області.
Разом з тим, як правильно зазначив суд першої інстанції, Законом України “Про внесення змін до розділу II “Прикінцеві і перехідні положення” Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури” щодо окремих аспектів дії перехідних положень” від 15.06.2021 №1554-ІХ передбачено безальтернативну обов`язковість проходження атестації для можливості обіймання посади прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласній чи окружній прокуратурі, у тому числі у разі поновлення на посадах за рішеннями судів та залишено в силі підпункти 1 та 2 пункту 19 розділу II Закону №113-ІХ.
За змістом п.3.2 розділу V Порядку №221 у разі скасування судом рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурор, якого поновлено на посаді чи рішення про звільнення якого з посади за наслідками атестації не приймалось з підстав, визначених законодавством України допускається кадровою комісією до проходження того етапу атестації, за результатами якого кадровою комісією прийнято відповідне рішення.
З урахуванням викладеного кадрова комісія дійшла висновку (протокол від 14.11.2022 № 58 про те, що ОСОБА_1 підлягає включенню до графіку та у визначений комісією час та місце позивачем прийнято участь у складанні іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.
Матеріалами справи стверджується, що рішенням чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 09 січня 2023 року №1 ОСОБА_1 допущено до проходження співбесіди та протоколом від 20 січня 2023 року №79 включено до графіку співбесід з прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) на 20 березня 2023 року.
Разом з тим, постановою Верховного Суду від 21 лютого 2023 року у справі №260/6716/21 рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2022 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Положеннями ст.370 КАС України передбачають, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Матеріалами справи стверджується, що на підставі цієї постанови Верховного Суду наказом керівника Закарпатської обласної прокуратури від 23 лютого 2023 року № 111к скасовано наказ від 25 жовтня 2022 року № 640к про поновлення позивача.
Таким чином, починаючи з дати ухвалення Верховним Судом рішення у справі №260/6716/21, тобто з 21 лютого 2023 року набуло чинності рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13 вересня 2021 року №228 про неуспішне проходження атестації, яке було підставою для прийняття наказу від 21 жовтня 2021 року №603к "Про звільнення ОСОБА_1 ».
Відповідно до п.1 розділу І Порядку №221 атестація прокурорів - це встановлена розділом II Закону №113-ІХ та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.
Як правильно звернув увагу суд першої інстанції, Законом №113-ІХ визначено правові засади атестації саме діючих прокурорів, а отже допуск особи, яка на момент проведення атестації не є прокурором в розумінні Закону №1697-VII, до проведення атестації не узгоджуватиметься із принципами Конституції України, Закону №1697-VII та Закону №113- IX.
При цьому, оскільки наказ про поновлення позивача було скасовано на підставі постанови Верховного Суду та позивач втратив статус прокурора, то він і не підлягає подальшому проходженню атестації.
З врахуванням наведених вище обставин, на засіданні чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) 13 березня 2023 року протоколом №80 ОСОБА_1 виключено з графіку проведення співбесід з прокурорами місцевих прокуратур.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на підставі постанови Верховного Суду від 21 лютого 2023 року у справі №260/6716/21 наказом керівника Закарпатської обласної прокуратури від 23 лютого 2023 року №111к скасовано наказ від 25 жовтня 2022 року №640к про поновлення позивача на роботі, при цьому, Законом №113-ІХ визначено правові засади атестації саме діючих прокурорів, а отже, допуск особи, яка на момент проведення атестації не є прокурором у розумінні Закону №1697-VII до проведення атестації не узгоджуватиметься із принципами Конституції України, Закону №1697-VII, та Закону №113-IX, тобто Закон №113-ІХ в частині щодо проходження прокурорами атестації не поширюється на осіб, які не мають статусу прокурора. Таким чином, оскільки наказ про поновлення позивача було скасовано на підставі постанови Верховного Суду та позивач втратив статус прокурора, то він і не підлягає подальшому проходженню атестації, а тому наказ керівника Закарпатської обласної прокуратури від 23 лютого 2023 року №111к, яким скасовано наказ про поновлення позивача на посаді, прийнято в межах повноважень і у відповідності до норм чинного законодавства, і у кадрової комісії відсутні правові підстави щодо продовження проведення атестації з позивачем (включення позивача до графіку проведення атестації), який вже не є прокурором; підстави для подальшого проходження атестації на підставі Закону №113-ІХ відсутні. Крім того, оскільки звільнення позивача відбулось правомірно, то підстави для задоволення похідних вимог про поновлення його на посаді та стягнення середнього заробітку відсутні.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.139, 195, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
                                                   п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 липня 2023 року у справі №260/1825/22 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, передбачених ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 15 січня 2024 року.